ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/32071/24
Провадження № 22-ц/820/1344/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю позивачки-відповідачки  ОСОБА_1 ,
представника позивачки-відповідачки  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за:
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів;
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди; 
позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження, -
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 6 квітня 2026 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів.
ОСОБА_1 зазначила, що з осені 2008 року вона підтримувала близькі стосунки з ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері. ОСОБА_3 цікавився сином і зустрічався з ним, наразі відповідач не визнає своє батьківство щодо сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання.
За таких обставин ОСОБА_1 просить суд:
визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ;
зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 №159 від 20 січня 2010 року, а саме змінити запис у графі «батько» з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 », та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5 , залишивши прізвище « ОСОБА_7 »;
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини.
У жовтні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.
ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому стверджує, що він є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, ОСОБА_1 вказала, що позивач, начебто, тривалий час мав із нею романтичні стосунки та неодноразові статеві контакти, певний час проживав із нею, при цьому приховував свій сімейний стан. Водночас ОСОБА_1 звинуватила його у порушенні моральних засад суспільства внаслідок нехтуванням батьківськими обов`язками, а також повідомила щодо нього іншу неправдиву інформацію. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 принижено честь, гідність і ділову репутацію позивача та завдано йому моральної шкоди.
За таких обставин ОСОБА_3 просив суд:
визнати недостовірною інформацією обставини, викладені ОСОБА_1 у розділі «обставини справи» позовної заяви про визнання батьківства та стягнення аліментів, поданої до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 28 листопада 2024 року, якій присвоєно єдиний унікальний номер справи 686/32071/24;
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.
Тоді ж  ОСОБА_4 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження.
ОСОБА_4 зазначив, що протягом 2008-2009 років він підтримував із ОСОБА_1 близькі стосунки як чоловік і жінка. Згодом позивач довідався, що ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_5 , батьком якого може бути він.
За таких обставин ОСОБА_4 просив суд визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни в актовий запис про народження №159, а саме змінити запис у графі «батько» з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », змінити по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 6 квітня 2026 року за клопотаннями ОСОБА_1 і ОСОБА_4 призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої постановлено наступні питання:
Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
Чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.
Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 з`явитися у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків та проведення експертного дослідження.
Зобов`язано вказаних осіб у разі неможливості прибуття до експертної установи у зазначений день проінформувати про це суд та експерта у письмовій формі.
Роз`яснено сторонам, що судова молекулярно-генетична експертиза спірного батьківства може бути проведена за наявності всіх учасників експертизи у визначений експертною установою час за наявності документів, що посвідчують їх особи, РНОКПП.
Покладено на ОСОБА_1 і ОСОБА_4 оплату за проведення експертизи у рівних частинах.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Роз`яснено сторонам, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 Цивільного процесуального кодексу України).
Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
Суд першої інстанції керувався тим, що між сторонами існує спір з приводу батьківства неповнолітньої дитини. Для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити ці обставини неможливо. Водночас учасники справи не надали суду відповідний висновок експерта. Сторони не дійшли взаємної згоди щодо вибору експертної установи, а тому проведення експертизи слід доручити Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, то провадження у справі необхідно зупинити.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визначення експертної установи та зупинення провадження у справі та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з урахуванням позицій всіх сторін у справі, визначивши експертну установу за власним розсудом (не з числа названих сторонами) або повернути справу до суду першої інстанції для прийняття рішення про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, з урахуванням принципів рівності сторін та неупередженості судового розгляду. При цьому ОСОБА_1 послалася на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при визначенні експертної установи суд надав перевагу установі, про яку вказали ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виникає сумнів у неупередженості експерта та можливості впливу на результати експертизи. При цьому суд не обґрунтував необхідність призначення експертизи саме Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та не розглянув можливість призначення експертизи Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Відтак суд фактично надав процесуальну перевагу стороні відповідача, що призвело до порушення принципу рівності та змагальності сторін. Суд не здійснив порівняльного аналізу запропонованих учасниками справи установ, не дослідив обставини проживання дитини, не врахував питання доступності та розумності витрат, у зв`язку з чим вбачається явне порушення інтересів дитини. Передчасне зупинення судом провадження у справі призводить до порушення права позивачки на розгляд справи упродовж розумного строку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, вказавши на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала повною мірою не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не застосував правильно норми статті 103 ЦПК України, а тому постановлена ним ухвала підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_5 . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено в порядку, передбаченому статтею 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.
ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_3 про визнання батьківства. ОСОБА_4 пред`явив до ОСОБА_1 аналогічний позов.
В підготовчому засіданні ОСОБА_1 і ОСОБА_4 заявили клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи відповідно щодо біологічного батьківства ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5 .
При цьому ОСОБА_1 просила суд доручити проведення експертизи Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. У свою чергу, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 просили суд доручити проведення експертизи Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін і диспозитивність (частина третя статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі висновками експертів.
Висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (стаття 102 ЦПК України).
Згідно зі статтею 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Із положень частини першої статті 104 ЦПК України слідує, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Як передбачено пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується за допомогою реалізації його основних засад, у тому числі принципів змагальності та диспозитивності.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Висновок експерта є доказом, який складається на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом призначається експертиза за відповідною заявою учасників справи для з`ясування обставин, які можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Таким чином, експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування у справі.
При цьому сторони за взаємною згодою можуть обрати експерта або експертну установу для проведення експертизи. Якщо між сторонами такої згоди не досягнуто, то експерта або експертну установу визначає суд.
Цивільний процесуальний закон дає суду право зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.
Із матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а також між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 виник спір з приводу батьківства дитини ОСОБА_5 .
Обставини щодо ймовірного батьківства ОСОБА_3 і ОСОБА_4 переконливо можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Отже суд першої інстанції правомірно задовольнив клопотання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи.
Сторони не досягли згоди щодо вибору експертної установи.
З метою уникнення сумнівів учасників справи щодо неупередженості експертів і можливості впливу на результати експертизи, а також дотримання балансу інтересів сторін експертиза у справі має бути проведена безсторонньою експертною установою (не з числа названих сторонами).
Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.
Водночас суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі, оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність підстав для зупинення провадження у справі не відповідають процесуальному закону.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення експертизи не дотримався норм процесуального закону, а тому постановлена ним ухвала в частині визначення експертної установи підлягає зміні.
Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі слід доручити Хмельницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.
В частині зупинення провадження у справі ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 6 квітня 2026 року в частині визначення експертної установи змінити.
Проведення експертизи доручити Хмельницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (місто Хмельницький, вулиця Молодіжна, 12).
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2026 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Сосна О.М.
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 51