ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
04.06.2026	Справа № 910/3671/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАГ" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ" 
про стягнення 75785,51 грн

представники учасників процесу:
від позивача: Кайтанська Є.О.
від відповідача: Велика О.І.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ.
Короткий зміст позовних вимог. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРМАГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ" про стягнення 75785,51 грн, з яких: 63441,30 грн - основний борг, 1082,94 грн - інфляційні втрати, 443,22 грн - 3% річних, 4473,92 грн - пеня, 6344,13 грн - штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору транспортного експедирування №0205/24-01 від 02.05.2024 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Ухвалою від 07.04.2026 Господарський суд міста Києва вказану позовну заяву залишив без руху.
13.04.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.04.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/3671/26, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). 
06.05.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).
15.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.
21.05.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.05.2026 задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін), призначив судове засідання у справі №910/3671/26 на 04.06.2026.
Ухвалою від 02.06.2026 Господарський суд міста Києва задовольнив заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представник позивача 04.06.2026 надав пояснення по суті позовних вимог, позов просив задовольнити.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, надав пояснення по суті заперечень.
У судовому засіданні 04.06.2026, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 04.06.2026 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Позиція позивача. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №0205/24-01 від 02.05.2024 надав послуги з експедирування вантажу у контейнерах 3'20DV №№MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612, у порту Чорноморськ за Заявкою №363/25 від 12.12.2025.
Судноплавною лінією, якою були доставлені контейнери, було ТОВ "МЕРСК УКРАЇНА ЛТД".
Через прибуття судна до порту Чорноморськ із затримкою, спричиненою частими повітряними тривогами, а також багаторазовими пошкодженнями та руйнуванням портової інфраструктури на території ТОВ "ЧОРНОМОРСЬКИЙ РИБНИЙ ПОРТ", у порту утворилася значна черга та виникла реальна загроза безпеці зберігання вантажу. У зв`язку з цим, ТОВ МЕРСК УКРАЇНА ЛТД" не мало можливості своєчасно надати транспортні засоби для вивозу контейнерів та з метою мінімізації можливих ризиків, судноплавною лінією було погоджено виняткову можливість самовивозу контейнерів.
У месенджері Telegram сторони узгодили самовивіз контейнерів відповідачем, чим фактично змінили умови заявки №363/25 від 12.12.2025, а саме перелік замовлених послуг.
Позивач в свою чергу оперативно проекспедирував вантаж в порту та завантажив його на зазначені відповідачем транспортні засоби.
За надані послуги, а саме навантажувально-розвантажувальні роботи, ТЕО, 05.01.2026 позивач направив відповідачу рахунок №2601017 від 05.01.2026 на загальну суму 63 441,30 грн та акт №2601017 прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) від 05.01.2026.
Однак відповідач акт не підписав, оплату рахунку не здійснив.
Оскільки відповідач оплату наданих позивачем послуг не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 63 441,30 грн основного боргу, який складається з: 
- фактично понесених витрат у розмірі 300,00 грн за використання інфраструктури порту щодо контейнерів № № MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276; 
- фактично понесених витрат у розмірі 52 488,12 грн за послуги з обслуговування вантажів по контейнерам №№ MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276; 
- винагороди експедитора у розмірі 10 653,18 грн.
Крім того, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та заявив до стягнення 1082,94 грн інфляційних втрат, 443,22 грн 3% річних, 4473,92 грн пені та 6344,13 грн штрафу.
У відповіді на відзив позивач заперечив проти доводів відповідача та зазначив таке: 
- відповідач зазначає, що уклав договір з іншим експедитором, однак не надає жодних доказів на підтвердження такого замовлення; в той же час таке надання комплексу послуг від іншого експедитора є неможливим , бо саме позивач здійснював експедирування спірних контейнерів в порту Чорноморськ, що є складовою з цього комплексу послуг, що підтверджується первинними документами, в тому числі актами здачі-приймання робіт з ТОВ "ЧРП" та ТОВ "Маерск Україна ЛТД";
- можливість самовивозу спірних контейнерів була погоджена з ТОВ "Маерск Україна ЛТД" саме позивачем; 
-з додатків до позовної заяви вбачається замовлення послуг з боку відповідача, в тому числі шляхом конклюдентних дій сторін, з метою настання юридичних наслідків, а також комунікації співробітників позивача та відповідача; 
-контакти співробітника відповідача, з яким велось листування, містяться в електронних листах відповідача; 
- скріншоти містять зміст повідомлень, який безпосередньо стосується організації вивозу контейнерів 3'20DV №№MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612 з порту Чорноморськ, в тому числі надіслані відомості від співробітника відповідача позивачу про транспортні засоби та водіїв для оформлення позивачем перепустки для в`їзду таких транспортних засобів на територію порту Чорноморськ.

Позиція відповідача 
Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема на таке: 
- умовами п. 12.4 договору передбачено обмін документами електронною поштою. Обмін будь-якою інформацію, а також документами, по виконанню умов укладеного договору та/або заявок до нього, в т.ч. з використанням того чи іншого месенджера через відповідні номери телефонів чи ту чи іншу контактну особу договором не передбачено, а тому відповідач вважає безпідставним посилання позивача на листування у месенджері "Telegram" з "Інною Хімагро" як доказ домовленостей про надання послуг за договором та/або будь-якою заявкою до нього, в т.ч. і щодо зміни їх умов;
- відповідачем було погоджено комплексну ставку 725 дол. США /контейнер, що включала автоперевезення п. Чорноморськ - ІВТ/Браїлів; оплата навантажувально-розвантажувальних робіт та портові витрати в п. Чорноморськ; повернення контейнеру у порт; ТЕО, домовленості між сторонами щодо виконання лише навантажувально-розвантажувальних робіт та ТЕО не було; 
- відповідачем не було отримано підтвердження прийому позивачем до виконання заявки у відповідності з пп.2.2.2 договору. При цьому, позивачем взагалі не надано жодного доказу надання ним відповідачу підписаної заявки №363/25 від 12.12.2025 протягом всього часу до моменту звернення ним до суду з позовною заявою, що свідчить про відсутність виникнення договірних відносин з позивачем по відношенню до вищевказаних контейнерів щодо переліку і вартості послуг;
- 30.12.2025 позивач, в порушення пп.2.2.2 договору в телефонному режимі повідомив, що не може виконати вищезазначену заявку на комплекс послуг у зв`язку з відсутністю вільних автомобілів; 
- відповідно до зазначеного та у зв`язку із неможливістю виконання позивачем заявки №363/25 від 12.12.2025 на комплекс послуг та ненаправлення зазначеної заявки, підписаної позивачем, у порядку п.2.2.2 договору на підтвердження прийняття її до виконання, відповідач з метою збереження цілісності товару у зв`язку із постійними обстрілами портової інфраструктури України та забезпечення належних умов його зберігання, уклав відповідний договір з іншим експедитором на виконання відносно контейнерів MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276;
- 14.01.2026 в порядку, передбаченому п.12.4 Договору, після отримання від позивача рахунку №2601017 від 05.01.2026 відповідачем було надано заперечення щодо нього;
- направлення позивачем акту прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) №2601017 є також безпідставним, оскільки заявка №363/25 від 12.12.2025 не була підписана позивачем у терміни та в порядку, що передбачені умовами пп.2.2.2 договору;
- заявка №363/25 від 12.12.2025р. не була підписана, а тому видана довіреність на її виконання втрачає свою актуальність.
- між сторонами не було досягнуто домовленості щодо переліку та вартості послуг, а тому вимоги є безпідставними.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач додатково зазначає, що із наданого позивачем разом із відповіддю на відзив відеозапису листування в месенджері Telegram не вбачається офіційний формат обміну інформацією щодо досягнення певних домовленостей між суб`єктами господарювання відносно їх договірних відносин.
Ні в позовній заяві, ні у відповіді на відзив позивачем не спростовуються доводи відповідача про те, що домовленості між сторонами щодо виконання лише навантажувально-розвантажувальних робіт та ТЕО відносно контейнерів MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276, а також щодо домовленості їх вартості не було та будь-які зміни до заявки №363/25 від 12.12.2025, яка не була підписана зі сторони позивача, не вносилися в порядку, визначеному п.12.3 Договору та ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
02.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРМАГ" (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ" (далі - клієнт) укладено договір транспортного експедирування №0205/24-01 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого експедитор зобов`язується за плату і за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових поедут, необхідних для доставки вантажу.
Відповідно до умов укладеного договору експедитор має права, зокрема:
- представляти інтереси клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, терміналами, портами, аеропортами і іншими організаціями (п. 2.1.2 договору;
- отримувати від клієнта довіреність та заявку на надання транспортно-експедиторських послуг, документи та іншу інформацію, необхідну для виконання своїх обов`язків за договором (п. 2.1.4 договору);
- отримувати від клієнта плату за свої послуги, а також відшкодування документально підтверджених витрат, затрат та інших платежів, штрафів, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням про це в найкоротші строки з моменту як експедитору стало про це відомо, які були понесені в інтересах клієнта або виникли з вини клієнта чи його службовців, контрагентів (у т.ч. вантажовідправника або вантажоодержувача) або субпідрядника чи інших залучених ним третіх осіб (п. 2.1.9 договору).
Умовами договору також визначені обов`язки експедитора: 
- підтвердити прийом Заявки до виконання або відмовитись від її виконання протягом одного робочого дня з моменту її отримання (п. 2.2.2 договору); 
- у разі необхідності відступати від вказівок клієнта, зокрема в разі виникнення загрози пошкодження вантажу, безпеці людей і довкіллю. Експедитор зобов`язаний попередньо отримати згоду клієнта на таке відступлення. У випадку, якщо немає можливості попередньо повідомити про це або якщо відповідь на такий запит не отримана експедитором у належний за існуючих обставин строк, експедитор має право діяти на свій розсуд, повідомивши клієнта про свої дії, як тільки таке повідомлення стане можливим (п. 2.2.16 договору).
За умовами договору до обов`язків клієнта належать: 
- у разі необхідності видати експедитору довіреність з наданням повноважень по здійсненню транспортно-експедиторського обслуговування вантажу (п. 2.4.1 договору); 
- надати експедитору заявку на надання транспортно-експедиторських послуг (п. 2.4.2 договору);
- оплатити послуги експедитора, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, затрати, штрафи та інші платежі, понесені експедитором в інтересах клієнта, про які було повідомлено клієнта та/або які виникли не з вини експедитора (п. 2.4.13).
Згідно з п. 3.5 договору заявки узгоджуються з експедитором шляхом електронного листування. Підписані та узгоджені заявки направляються електронним листом за адресами: 
- від експедитора: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; 
- від клієнта: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8.
Клієнт направляє підписану і відскановану заявку експедитору електронною поштою за вказаною у п.3.5 цього договору електронною адресою, при цьому вона має силу оригіналу, однак клієнт самостійно і за свій рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів зобов`язаний надати експедитору оригінал цієї заявки (п. 3.7 договору).
У п. 4.1 договору сторони погодили, що послуги експедитора, а також документально підтвердженні витрати, затрати та інші платежі, здійснені експедитором в інтересах клієнта, якщо вони виникли не з вини експедитора, і пов`язані з виконанням договору, оплачуються клієнтом на наступних умовах, якщо інше не передбачено умовами заявки: локальні послуги, в тому числі в порту призначення, та інші платежі сплачуються в найближчий робочий вівторок/четвер, в залежності від того, який день настає раніше, з моменту виставлення рахунку та надання акту прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт).
Положеннями п. 5.1, 5.2 договору визначено, що після завершення надання послуг експедитор оформлює акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт). Сторони визнають, що рахунки, додатки до рахунків, Акти, інші первинні бухгалтерські документи по договору складаються у електронній формі відповідно до норм Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" або в паперовій формі.
Згідно з п. 5.3.2 договору Акт (акти) надання послуг направляється експедитором клієнту у вигляді електронного документу через комп`ютерну програму після завершення надання послуг по відповідній Заявці.
Клієнт, в свою чергу, зобов`язаний підписати отриманий електронний документ протягом 3 (трьох) робочих днів, починаючи з дня його отримання (п. 5.3.3 договору).
У п. 5.3.4 договору сторони погодили, що Акт вважається підписаним та вступає в силу з моменту його оформлення клієнтом із використанням КЕП та направлення експедитору. Акт вважається підписаним та вступає в силу також у випадках, коли він був підписаний експедитором та направлений клієнту, проте протягом строку, встановленого в пункті 5.3.3 договору клієнт не підписав такий електронний документ та не направив експедитору мотивовану відмову від його підписання.
Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2024 і якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить письмово іншу сторону про розірвання договору, термін його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік (п. 12.1 договору). 
Відповідно до п. 12.4 договору цей договір та інші документи, що підписані та/або відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права і обов`язки для сторін, може бути поданими в судові інстанції в якості належних доказів і не може заперечуватись стороною, від імені якої вони були відправлені/підтверджені. Вказані у договорі електронні адреси/домени використовуються для взаємодії між сторонами, зокрема для ведення переписки, обміну повідомленнями/листами/заявками.
Відповідно до наданої у матеріали справи копії заявки № 363/25 від 12.12.2025, відповідач просив позивача здійснити експедирування вантажу згідно з наведеними даними: найменування вантажу - пестициди, 3808; повний маршрут перевезення вантажу - П. Шанхай (Китай) - м. Чорноморськ (Україна); кількість та типорозмір контейнерів - 3*20DV; номери контейнерів - MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612, вантажоодержувач - ТОВ "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ", відповідальний за прийом вантажу представник вантажоодержувача, спосіб зв`язку з ним - Кравчук Інна Сергіївна, НОМЕР_1. Замовлені у експедитора послуги, їх вартість: внутрішньопортове експедирування в порту призначення вантажу - п. Чорноморськ (Україна), автодоставка/залізничне перевезення в країні призначення вантажу - п. Чорноморськ (Україна) - м. Чорноморськ (Україна); вартість послуг експедитора (вартість перевезення включає повний цикл витрат на доставку вантажу до місця призначення без урахування витрат на оплату зберігання, демереджу, простою транспортних засобів, та витрат, що пов`язані з девальвацією гривні по відношенню до долара США за період з дати виставлення первісного рахунку до дати фактичної його сплати) - НРР, автоперевезення п. Чорноморськ - м. Чорноморськ - 725 доларів США.
На виконання п. 2.4.1 договору відповідач надіслав позивачу довіреність від 12.12.2025, відповідно до якої довірив позивачу здійснювати від імені відповідача всі необхідні дії, пов`язані з транспортно-експедиторським обслуговуванням, отриманням та доставкою імпортного вантажу, що прибуває у контейнерах MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612 за коносаментом 260708984 в Чорноморський Рибний Порт для подальшого відправлення на адресу позивача.
За твердженням позивача через прибуття судна до порту Чорноморськ із затримкою, спричиненою частими повітряними тривогами, а також багаторазовими пошкодженнями та руйнуванням портової інфраструктури та території ТОВ "ЧОРНОМОРСЬКИЙ РИБНИЙ ПОРТ", у порту утворилася значна черга та виникла реальна загроза безпеці зберігання вантажу. У зв`язку з цим, ТОВ "МЕРСК УКРАЇНА ЛТД" (судноплавна лінія, якої були доставлені контейнери до порту) не мало можливості своєчасно надати транспортні засоби для вивозу контейнерів та погоджено позивачу можливість самовивозу контейнерів. 
На підтвердження вказаних фактів позивачем долучені листи Maersk Ukraine LTD від 14.05.2026, скріншот з сайту компанії Maersk, скріншот електронного листування з ТОВ "МЕРСК УКРАЇНА ЛТД".
Згідно із наданої позивачем роздруківки електронного листування в месенджері Telegram з абонентом за номером НОМЕР_1, що визначений в Заявці № 363/25 від 12.12.2025 як відповідальний за прийом вантажу представник вантажоодержувача (Кравчук Інна Сергіївна), представник відповідача погодила вивезення контейнерів з порту власними силами та надала відомості щодо транспортних засобів та водіїв для оформлення позивачем перепустки для в`їзду на територію порту. 
На підтвердження надання послуг на загальну суму 63441,30 грн (навантажувально-розвантажувальні роботи та транспортно-експедиторське обслуговування), позивачем долучені до матеріалів справи: 
- рахунок № 2601017 від 05.01.2026 на суму 63441,30 грн;
- Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від на суму 63441,30 грн;
- коносамент (bill of lading) № 260708984; 
- акт надання послуг № К-132 від 04.01.2026, відповідно до якого ТОВ ЧОРНОМОРСЬКИЙ РИБНИЙ ПОРТ" виконано, а позивачем прийнято послуг з використання інфраструктури порту щодо контейнерів MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612 на суму 300,00 грн; 
- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 15782 від 17.12.2025, відповідно до якого ТОВ "МЕРСК УКРАЇНА ЛТД" виконало, а позивач прийняв послуги з обслуговування вантажів в порту на суму 52488,12 грн (коносамент 260708984).
За результатом наданих послуг позивачем складено на надіслано відповідачу засобами електронної пошти рахунок № 2601017 від 05.01.2026 на суму 63441,30 грн.
Крім того, з використанням платформи ПТАХ позивач надіслав відповідачу Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від на суму 63441,30 грн. Документ отримано контрагентом 12.01.2026, що підтверджується повідомленням про доставку документа.
Відповідач оплати наданих позивачем послуг не здійснив та надав заперечення на рахунок № 2601017 від 05.01.2026.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 63 441,30 грн, яка складається з: 
- фактично понесених витрат у розмірі 300,00 грн за використання інфраструктури порту щодо контейнерів № № MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276; 
- фактично понесених витрат у розмірі 52 488,12 грн за послуги з обслуговування вантажів по контейнерам №№ MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276; 
- винагороди експедитора у розмірі 10 653,18 грн, а також 1082,94 грн інфляційних втрат, 443,22 грн 3% річних, 4473,92 грн пені та 6344,13 грн штрафу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Укладений між сторонами договір № 0205/24-01 від 02.05.2024 за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.
Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ст. 9 ЗУ "Про транспортно-експедиторську діяльність").
За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору та заявки № 363/25 від 12.12.2025, з урахуванням погоджених відповідачем змін, надав відповідачу послуги експедирування вантажу у контейнерах MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612.
Відповідач в свою чергу зазначає, що позивач не підтвердив прийом заявки № 363/25 від 12.12.2025 до виконання, домовленості між сторонами щодо виконання лише навантажувально-розвантажувальних робіт та ТЕО не було, а листування через месенджери договором не передбачено. 
Суд зазначає, до матеріалів справи долучено копію заявки № 363/25 від 12.12.2025, яка містить зображення підписів та печаток обох сторін.
Пункт 2.2.2 договору не конкретизує та не встановлює, як саме позивач має підтвердити прийом заявки до виконання. При цьому, з наданого відповідачем листування з електронної пошти вбачається, що позивач направив проєкт заявки та просив відповідача підписати таку заявку, а відповідач в свою чергу направив підписану зі своєї сторони заявку, відповідно до п. 3.7 договору. 
З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність договірних відносин за заявкою № 363/25 від 12.12.2025.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
До матеріалів справи позивачем долучено листування в месенджері Telegram, що здійснювалось між абонентами з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у заявці № 363/25 від 12.12.2025 визначено: відповідальний за прийом вантажу представник вантажоодержувача, спосіб зв`язку з ним - ОСОБА_1 , НОМЕР_1 .
Тобто сам відповідач у направленій позивачу заявці визначив уповноваженого представника та зазначив номер телефону.
Крім того, зазначені номери телефонів представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відображені в електронному листуванні між сторонами, що здійснювалось з адрес електронної пошти, як це передбачено п. 3.5 договору.
У відзиві на позовну заяву відповідач не зазначає, що ОСОБА_1 не є працівником відповідача, не є відповідальною особою відповідача або що номер НОМЕР_1 не належить уповноваженій особі відповідача. При цьому, щодо повноважень вказаної особи, то саме відповідач мав право та можливість надати посадову інструкцію ОСОБА_1 на підтвердження відсутності у вказаної особи відповідних повноважень, однак таким правом не скористався.
У постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду  зазначила наступне: "поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах."
До того ж Велика Палата Верховного Суду, у постанові у справі № 916/3027/21, не знайшла підстав для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 15.04.2021 у справі № 910/8554/20, від 28.06.2022 у справі № 922/1280/21, оскільки, як зазначила Велика Палата, у всіх наведених постановах Верховний Суд послідовно додержується правової позиції про те, що роздруківки електронного листування не є ані письмовими доказами, ані електронними документами (копіями електронних документів), в розумінні частини першої статті 5 Закону № 851-IV, які могли б, з урахуванням інших наявних у справі доказів, достовірно підтвердити факти укладення між сторонами договорів та їх виконання в конкретних відносинах. При цьому в указаних постановах касаційні суди не формулювали висновок, що роздруківки електронного листування взагалі не можуть бути прийняті як допустимі докази.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що копії наданого позивачем електронного листування здійснені між уповноваженими особами сторін.
Крім того, з наданого листування можливо встановити, що воно стосується транспортно-експедиторських послуг за коносаментом № 260708984, у вказаному листуванні зафіксовано, що позивач підтвердив прийняття до виконання спірної заявки, а відповідач очікував її виконання позивачем.
Також у вказаному листуванні погоджено зміну переліку послуг, а саме відповідач самостійно організував вивезення контейнерів з портів та надав позивачу інформацію про транспорті засоби та водії, які вивезли вантаж з порту.
Відповідач не заперечує факту отримання зазначеними в листуванні водіями та транспортними засобами контейнерів в порту та подальше їх фактичне отримання.
Отже, на переконання суду, вказане листування в сукупності з іншими доказами, наданими позивачем, більш вірогідно свідчить, що обидві сторони погодили виконання заявки № 363/25 від 12.12.2025 та погодили зміну її умов в частині вивезення контейнерів самостійно відповідачем.
Щодо тверджень відповідача про те, що останнім укладено відповідний договір з іншим експедитором на виконання послуг відносно контейнерів MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276, то суд вважає вказані доводи безпідставними, оскільки, по перше, вказані твердження відповідача не підтверджені жодними доказами, по-друге, матеріли справи містять акти надання послуг № К-132 від 04.01.2026, здачі-приймання робіт (надання послуг) № 15782 від 17.12.2025, як підтверджують, що послуги в порту щодо контейнерів MSKU5971215, MSKU5977276, MRKU9758612 надані саме позивачем.
Верховний Суд неодноразово наголошував (з урахуванням конкретних обставин справи) на необхідності врахування поведінки учасників спору з точку зору її відповідності принципу добросовісності.
Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на давньоримській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно на них покладається.
В даному випадку доводи відповідача у даній справі про те, що заявка № 363/25 від 12.12.2025 не підписана відповідачем, перелік та вартість послуг не узгоджені, враховуючи беззаперечні докази понесення позивачем витрат щодо експедирування контейнерів відповідача, отримання відповідачем контейнерів, надсилання повідомлень особою, яка визнана відповідачем як уповноважена та узгодження нею змін по заявці, свідчить про суперечливу поведінку відповідача та порушує права позивача. 
Відповідно до приписів ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Матеріалами справи підтверджується фактичне понесення позивачем, як експедитором, витрат, пов`язаних з наданням послуг експедирування відповідачу щодо контейнерів MRKU9758612, MSKU5971215, MSKU5977276 на суму 52788,13 грн, зокрема: фактично понесені витрати у розмірі 300,00 грн за використання інфраструктури порту та фактично понесені витрати у розмірі 52 488,12 грн за послуги з обслуговування вантажів.
Як встановлено судом та підтверджено відповідачем у відзиві, 05.01.2026 позивач направив на електронну пощту відповідача рахунок № 2601017 від на суму 63441,30 грн. 
Крім того, з використанням платформи ПТАХ позивач надіслав відповідачу Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від на суму 63441,30 грн.
До вказаного рахунку та акту, окрім фактично понесених позивачем як експедитором витрат на суму 52788,13 грн, включено також винагороду експедитора у розмірі 10653,18 грн.
Суд зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору погоджено, що експедитор надає послуги за плату, а відповідач в свою чергу зобов`язаний оплатити послуги експедитора.
З наданого відповідачем до відзиву електронного листування вбачається, що першочергово сторони погодили вартість всіх замовлених у позивача послуг у розмір 725 доларів США за контейнер, що включали в себе: навантажувально-розвантажувальні роботи, автоперевезення, транспортно-експедиційне обслуговування.
В той же час, як встановлено судом вище, автоперевезення спірних контейнерів здійснено відповідачем самостійно.
Однак, вказане не нівелює право та можливість експедитора отримати плату (винагороду) за фактично надані послуги.
Відповідно до наказу позивача від 01.12.2025 № 1-Тар., встановлено та прийнято до застосування з 01.12.2025 в ТОВ "ФОРМАГ" тариф на експедиторську винагороду за надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування у розмірі 90 доларів США за експедирування вантажу у контейнері STANDART (20, 40) у режимі імпорт.
Включена в рахунок № 2601017 та Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 винагорода експедитора у розмірі 10653,18 грн не перевищує встановлений у наказі від 01.12.2025 № 1-Тар., розмір.
Як встановив суд вище, згідно з п. 5.3.2 договору Акт (акти) надання послуг направляється експедитором клієнту у вигляді електронного документу через комп`ютерну програму після завершення надання послуг по відповідній Заявці. Клієнт, в свою чергу, зобов`язаний підписати отриманий електронний документ протягом 3 (трьох) робочих днів, починаючи з дня його отримання (п. 5.3.3 договору).
При цьому, Акт надання послуг позивачем надіслано з використанням платформи ПТАХ.
Відповідач у відзиві не заперечив факту отримання акту надання послуг.
Суд зазначає, що визначальним у даному випадку є факт досягнення між сторонами згоди щодо електронного документообігу та факт отримання стороною таких електронних документів.
Позивачем долучені докази на підтвердження того, що Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від 05.01.2026 на суму 63441,30 грн отриманий відповідачем 12.01.2026, що підтверджується повідомленням про доставку документа.
Акт вважається підписаним та вступає в силу також у випадках, коли він був підписаний експедитором та направлений клієнту, проте протягом строку, встановленого в пункті 5.3.3 договору клієнт не підписав такий електронний документ та не направив експедитору мотивовану відмову від його підписання.
Матеріали справи не містять доказів надання відповідачем мотивованої відмови від підписання акту. Відповідач лише висловив заперечення щодо отриманого ним рахунку № 2601017 від 05.01.2026, однак такі заперечення є безпідставними, що підтверджується викладеними вище висновками суду та встановленими судом обставинами.
З урахуванням п. 5.3.3, 5.3.4 договору Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від на суму 63441,30 грн вважається підписаним відповідачем. 
Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.
Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідач, в порушення умов договору плату наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг у розмірі 63441,30 грн не здійснив.
Таким чином, у відповідача наявний обов`язок зі сплати позивачу 63441,30 грн заборгованості.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 63441,30 грн основного боргу.
Також позивачем заявлені до стягнення 1082,94 грн інфляційних втрат (нараховані за період січень-лютий 2026) , 443,22 грн 3% річних, 4473,92 грн пені (нарахування здійснені за період з 06.01.2026 по 31.03.2026) та 6344,13 грн штрафу.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми. 
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У п. 4.1 договору сторони погодили, що послуги експедитора, а також документально підтвердженні витрати, затрати та інші платежі, здійснені експедитором в інтересах клієнта, якщо вони виникли не з вини експедитора, і пов`язані з виконанням договору, оплачуються клієнтом на наступних умовах, якщо інше не передбачено умовами заявки: локальні послуги, в тому числі в порту призначення, та інші платежі сплачуються в найближчий робочий вівторок/четвер, в залежності від того, який день настає раніше, з моменту виставлення рахунку та надання акту прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт).
Як встановив суд вище, Акт прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) № 2601017 від на суму 63441,30 грн отриманий відповідачем 12.01.2026.
При цьому, відповідно до 5.3.2 договору відповідач мав 3 робочих дні, починаючи з дня його отримання, для його підписання.
Таким чином, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, з урахуванням п. 4.1, 5.3.2, 5.3.4 є 21.01.2026 (3 робочих дні закінчується 15.01.2026, а найближчий вівторок, в який мала бути оплата - 20.01.2026).
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, 3% річних, пені, суд встановив, що він є невірним, оскільки позивачем невірно визначено початок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.
За перерахунком суду, здійсненим за період з 21.01.2026 по кінцевий період, визначений позивачем (лютий 2026), суд встановив, що розмір інфляційних втрат становить 634,41 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню
За перерахунком суду, здійсненим за період з 21.01.2026 по 31.03.2026 розмір 3% річних становить 365,00 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).
У п. 4.4. договору сторони погодили, що за прострочення оплати рахунку експедитора, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від невиплаченої суми за кожен день прострочення. За прострочення оплати рахунку експедитора більш ніж на 14 (чотирнадцять) календарних днів, клієнт додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 10 % від суми відповідного рахунку.
За перерахунком суду, здійсненим за період з 21.01.2026 по 31.03.2026, розмір пені становить 3665,69 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Розрахунок штрафу на суму 6344,13 грн є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
ВИСНОВКИ СУДУ
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ", а саме в частині стягнення 63441,30 грн основного боргу, 634,41 грн інфляційних втрат, 365,00 грн 3% річних, 3665,69 грн пені, 6344,13 грн штрафу.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
При цьому суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З урахуванням зазначених положень, оскільки позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору за подання цього позову підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМАГРОМАРКЕТИНГ" (02160, м. Київ, проспект Соборності, буд.15, ідентифікаційний код 30262667) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАГ" (65026, Одеська обл., м. Одеса, Польський узвіз, буд.11, ідентифікаційний код 23992702) 63441,30 грн основного боргу, 634,41 грн інфляційних втрат, 365,00 грн 3% річних, 3665,69 грн пені, 6344,13 грн штрафу та 2615,50 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 10.06.2026.

Суддя С.О. Турчин