Справа № 342/3/26
Провадження № 2/342/283/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Гайдич Р.М., 
секретаря судового засідання Малик Г.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Грибанов Д.В., звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №G01.10701.005114265 від 05.04.2019 в розмірі 27 667,30 грн. та понесені судові витрати. 

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступні обставини.

05 квітня 2019 року ОСОБА_1 уклала із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № G01.10701.005114265. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором G01.10701.005114265 від 05.04.2019 укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п.2.1 Договору факторингу за цим договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором G01.10701.005114265 від 05.04.2019 в сумі 27 667,30 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 11 226,35 грн., заборгованість за відсотками – 5302,48 грн., заборгованість за комісіями – 11 138,47 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п.5.1 Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору. Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свої зобов`язання та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № G01.10701.005114265 від 05.04.2019 в сумі 27 667,30 грн, з яких: 11 226,35 грн. – заборгованість за основним боргом; 5302,48 грн. – заборгованість за відсотками, 11 138,47 грн. – заборгованість за комісією.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи позивач та представник позивача були повідомлені у встановленому законом порядку. В позовній заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідач в судові засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на порталі "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року було визнано обов`язковою явку та участь представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судовому засіданні по даній цивільній справі для з`ясування усіх фактичних обставин справи, повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, необхідна особиста участь представника позивача у судовому засіданні для надання пояснень, оскільки необхідно встановити факти і обставини на які представник позивача посилається, як на підставу своїх вимог, а також при дослідженні письмових доказів, які подані до позовної заяви та на які позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог, необхідного оглянути їх оригінали в судовому засіданні, а тому суд вважав за необхідне, визнати явку представника позивача обов`язковою.
Проте, в судові засідання призначені по справі на 23.04.2026 та 19.05.2026 представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2026 не з`явився. А, 06.05.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_2 поступила заява про виконання вимог ухвали суду, в якій зазначено, що на викоання ухвали "Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області" від 24.03.2026 по справі № 342/3/26 позивач долучає до даної заяви та просить долучити до матеріалів справи зокрема, оригінал кредитного договору №G01.10701.005114265 від 05.04.2019, оригінал паспорту кредиту від АТ "Ідея Банк" № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, оригінал анкети -опитувальника клієнта фізичної особи. Однак, преставником позивача до даної заяви долучено оригінал Генерального кредитного договору № ГК.536635.1 від 26.11.2018, оригінал Паспорта споживчого кредиту від 26.11.2018 та оригінал Анкети-опитування клієнта-фізичної особи від 26.11.2018. Також, в даній заяві представник позивача просить суд розгляд справи провести за відстуності представника позивача. 
Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. 

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.
Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, на підставі досліджених доказів, які суд визнає допустимими і належними встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № G01.10701.005114265 від 05.04.2019 в сумі 27 667,30 грн., який був укладений між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою.
З посиланням на те, що на підставі укладеного 07.07.2023 між АТ «Ідея банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 07072023, платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 та Реєстру боржників № 2 від 07.07.2023 від клієнта АТ «Ідея Банк» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № G01.10701.005114265 від 05.04.2019 загальною сумою заборгованості в розмірі 27667,30 грн. (а.с.16-19)
Відповідно до довідки – розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , яка видана АТ «Ідея Банк» заборгованість відповідачки перед АТ «Ідея Банк» правонаступником якого є позивач за кредитним договором G01.10701.005114265 від 05.04.2019 становить в розмірі 27 667,30 грн . (а.с.15)
Також, представником позивача до позовної заяви надано виписку ОСОБА_1 по кредитному договору G01.10701.005114265 від 05.04.2019. (а.с.11-14) 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
В ході розгляду справи судом встановлено, що будь-яких доказів укладення відповідачем договору кредиту із АТ «Ідея Банк» № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, за яким позивач просить стягнути заборгованість до суду представниками позивача не надано.
В матеріалах долучених до позовної заяви та матеріалах наданих суду після винесення ухвали від 24.03.2026, представником позивача надано копію договору № ГКД.536635.1 від 26.11.2018, як і надано його оригінал для огляду, який не є предметом розгляду по даній справі. 
Договір № ГКД.536635.1 від 26.11.2018 не є підтвердженням існування заборгованості по договору № G01.10701.005114265 від 05.04.2019 згідно якого хоче стягнути заборгованість позивач із відповідача ОСОБА_1 .
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачені підстави для звільнення особи від обов`язку доказування. Зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також не потребують доказування й обставини, визнані судом загальновідомими, або обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням, оскільки для визнання таких обставин законодавець передбачив окрему форму висловлення (пряме зазначення про таке визнання в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників), про що прямо вказано в ч. 1 ст. 82 ЦПК України.
Стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту 05.04.2019 на підставі договору № G01.10701.005114265, позивач тим не менш не надав до суду жодного доказу з приводу того, що між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою в належній формі було укладено такий кредитний договір. 
Матеріали справи містять тільки докази того, що відповідач ймовірно укладав тільки Генеральний кредитний договір № ГКД.536635.1 від 26.11.2018, який не є предметом розгляду по даній справі.
Для з`ясування усіх фактичних обставин справи, повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, необхідності встановити факти і обставини на які представник позивача посилається, як на підставу своїх вимог, а також при дослідженні письмових доказів, які подані до позовної заяви та на які позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог, судом 24.03.2026 було постановлено ухвалу про обов`язкову явку представника позивача в судове засідання.
Однак, представник позивача в судове засідання для з`ясування усіх фактичних обставин справи не прибув, а до суду 06.05.2026 поступила заява із наданням представником позивача ОСОБА_2 оригіналу Генерального кредитного договору № ГКД.536635.1 від 26.11.2018 та Паспорту споживчого кредиту від 26.11.2018. 
Поданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору № G01.10701.005114265 від 05.04.2019 також не є таким доказом, оскільки такий документ є документом, який створений самостійно, без підтвердження його належності будь-якими сторонніми незацікавленими особами.
Не є підтвердженням укладення кредитного договору № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, за яким позивач хоче стягнути заборгованість із відповідача і інші матеріали справи.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту укладення між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, право вимоги за яким позивач набув до відповідача на підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, відтак й наявності підстав для стягнення з відповідачки на повернення такого кредиту коштів.
Висновки суду за результатами розгляду.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що твердження позивача щодо укладення кредитного договору № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, а відтак і виникнення у відповідача обов`язку щодо повернення кредиту, відсотків та комісії по ньому, не були належним чином доведені в ході розгляду справи, тому в задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № G01.10701.005114265 від 05.04.2019, слід відмовити. 
Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 264-265, 268, 273, 274-279, 280-285, 354-355, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Місцезнаходження позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014
Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.