Справа № 308/4254/26

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю захисника-адвоката Кравченко Т. М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/255/26 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Кравченко Т. М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2026. 
Цією постановою, з урахування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2026 про виправлення описки:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Визнано Департамент патрульної поліції потерпілим внаслідок вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту патрульної поліції завданий матеріальний збиток у розмірі 11880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026 та постанови судді від 03.04.2026 вбачається, що 03.03.2026 о 07 год 35 хв в м. Чоп по вул. Головній, 101, ОСОБА_3 керуючи велосипедом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований службовий автомобіль «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який отримав механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Кравченко Т. М. просить постанову суду від 03.04.2026 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на незаконність постанови суду у зв`язку з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи. Стверджує, що 13.03.2026 о 07 год 30 хв ОСОБА_3 їхав на власному велосипеді на роботу у м. Чоп, і коли рухався по вул. Головній у м. Чоп, його почав обганяти та «підрізав» поліцейський автомобіль. Через непередбачуваний для ОСОБА_3 маневр поліцейського автомобіля, він впав разом із велосипедом на дорогу. До нього відразу підбігли троє працівників поліції, затягнули його в свій 

-2-

поліцейський автомобіль і примусово повезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 для мобілізації. На місці ДТП ніхто не складав жодних документів, не проведено відеозйомку, не залучено свідків пригоди. Заява на отримання електронних повісток від 13.03.2026 нібито від ОСОБА_3 , ним не підписувалася, що свідчить про фальсифікацію вказаного документа. Крім того, у протоколі номерний знак автомобіля марки «Mitsubishi Outlender» зазначено № НОМЕР_2 , а у рахунку-фактурі № 11-4617, що є не припустимим доказом у справі. Протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_3 не вручався. Крім того, протокол був складений 13.03.2026 лише о 14 год 50, і не за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди, без присутності ОСОБА_3 , оскільки в цей час він вже перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення без допиту свідків, чим порушив право ОСОБА_3 на захист. Наявні у справі свідки є зацікавленими працівниками поліції, а незалежних перехожих, попри їх наявність залучено не було, їх пояснення у справі відсутні. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено технічні засоби відеозапису, однак такі суду працівниками патрульної поліції надані не були. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і огляду транспортних засобів не складалися. При цьому, не відображені пошкодження виявлені на автомобілі «Mitsubishi Outlender». Автотехнічна експертиза пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Outlender» з метою встановлення матеріальної шкоди, та чи було при цьому порушено Правила дорожнього руху велосипедистом ОСОБА_3 не призначалась та не проводилась. Крім того, в апеляційній скарзі захисником ставиться питання про поновлення строку. В обґрунтування клопотання, адвокат вказує на те, що копії постанов від 03.04.2026 та 24.04.2026 ОСОБА_3 не отримував. Копії цих постанов адвокат Краченко Т. М. отримала в суді лише 29.04.2026. ОСОБА_3 з 16.03.2026 по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 . З вказаною справою ознайомлений не був, копію протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлення про прибуття до суду для розгляду вказаної справи не отримував. Тому вважає строк пропущеним з поважних причин і просить такий поновити.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 та представник Департаменту патрульної поліції, на розгляд справи щодо ОСОБА_3 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 та представника Департаменту патрульної поліції, що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 270, 271 КУпАП. Крім того, апеляційним судом враховується думка захисника, яка не заперечила щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Кравченко Т. М., яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив клопотання та апеляційну 

-3-

скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_3 , при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_3 копії постанови в інший строк, ніж той, на який посилається сторона захисту – 29.04.2026.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Перевіряючи доводи захисника на предмет незаконності постанови суду першої інстанції та необхідність закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у вчиненні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у виді накладення стягнення.
За приписами до ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

-4-

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.
Статтею 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Умовою настання відповідальності є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пункт 12 Правил дорожнього руху України регламентує швидкість руху транспортних засобів.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, складеному відносно ОСОБА_3 вбачається, що останньому ставиться у вину порушення пунктів 13.1, 12. Правил дорожнього руху України, зокрема те, що 03.03.2026 о 07 год 35 хв в м. Чоп по вул. Головній, 101, ОСОБА_3 керуючи велосипедом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований службовий автомобіль «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який отримав механічні пошкодження.
З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 вбачається, що 13.03.2026 о 07 год 34 хв в м. Чоп, вул. Головна, 101, керуючи службовим транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 , здійснив обгін велосипеда під керуванням ОСОБА_3 , дотримуючись правил дорожнього руху і зупинився, оскільки був червоний сигнал світлофора та перекритий проїзд залізничної дороги. Після чого відчув поштовх і удар у задню частину службового авто. Зіткнення здійснив саме велосипедист, оскільки не був уважним та не дотримався безпечної дистанції. 
Аналогічні обставини містяться і в письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 , який також є співробітником патрульної поліції.

-5-

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 підтвердив викладені в його письмових поясненнях фактичні обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.03.2026, вказавши, що дійсно13.03.2026 о 07 год 34 хв в м. Чоп, вул. Головна, 101, керуючи службовим транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 , здійснив обгін велосипеда під керуванням ОСОБА_3 і зупинився на червоне світло світлофора перед перекритим проїздом залізничної дороги.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, що складений відносно ОСОБА_3 зазначено про те, що ОСОБА_3 керуючи велосипедом здійснив наїзд на припаркований службовий автомобіль «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 , що суперечить як письмовим поясненням свідків так і поясненням ОСОБА_1 наданим в суді апеляційної інстанції, з яких вбачається, що службовий автомобіль «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 здійснив обгін велосипеда після чого зупинився перед ним на червоний знак світлофора. 
Крім того, інкримінуючи ОСОБА_3 порушення правил дорожнього руху, а саме п.12 Правил дорожнього руху України, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, не зазначено підпункт вказаних правил, що окремо вказує на невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.
Апеляційний суд також звертає увагу на відмінність номера службового автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_2 , зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, від номера транспортного засобу вказаному у рахунку-фактурі № СЧ-0000522 від 01.04.226, зокрема марка ТЗ: модель «Mitsubishi Outlender» 2.0 держ. №: 11-4617.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Сам протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, суд першої інстанції, пославшись на докази, зокрема, схему дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення, які не узгоджуються з обставинами, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення та за відсутності у протоколі відомостей, які б утворювали об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, безпідставно притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею. 
Взявши до уваги показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4 , які є працівниками поліції, а отже прямо зацікавленими особами у вирішенні даної справи, суд першої інстанції більш ніж формально розглянув справу без належного аналізу наявних у матеріалах справи доказів.
На схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка складена працівниками поліції та додана до протоколу, зазначені механічні ушкодження, які отримав автомобіль марки «Mitsubishi Outlender»» д.н.з. НОМЕР_4 , а саме задня права частина автомобіля, натомість, на велосипеді механічні ушкодження відсутні. Опис механічних ушкоджень, які були спричинені належним ОСОБА_3 велосипедом службовому транспортному засобу марки «Mitsubishi Outlender»» д.н.з. НОМЕР_4 , під час даної дорожньо-транспортної пригоди відсутній. 
Зважаючи на викладене, надаючи оцінку показанням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , щодо факту контактування автомобіля марки «Mitsubishi Outlender»» д.н.з. НОМЕР_4 під 
-6-
керуванням ОСОБА_1 з належним ОСОБА_3 велосипедом та ним особисто, а також беручи до уваги відсутність характерних механічних ушкоджень на велосипеді, без підтвердження іншими належними доказами, схема місця дорожньо-транспортної пригоди не може вважатись належним доказом у справі.
Таким чином, апеляційний суд критично оцінює той факт, що саме внаслідок зіткнення велосипеда під керуванням ОСОБА_3 зі службовим автомобілем «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 , що мало місце 13.03.2026, службовий автомобіль отримав механічні ушкодження, які зазначені у схемі дорожньо-транспортної пригоди. 
Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 256 КУпАП та п. 9.15 Розділу 2 Інструкції про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 за № 1376, який не містить належним чином викладеної суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. 
З огляду на викладене, протокол серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не може бути визнаний належним доказом у справі. 
Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026 обставини не підтверджені жодними належними доказами. Судова-автотехнічна експертиза на предмет обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, з метою встановлення причетності до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.03.2026, до події викладеної у протоколі серії ЕПР 1 № 613929, а також судова-товарознавча експертиза на предмет визначення вартості заподіяних збитків отриманих службовим транспортним засобом «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в рамках даної справи не проводилась. Матеріали справи не містять доказів про те, що потерпілою стороною перед судом першої інстанції заявлялись клопотання про призначення судово-автотехнічної та судово-товарознавчої експертиз. В суді апеляційної інстанції потерпілою стороною питання щодо призначення зазначених експертиз також не порушувались.
Також до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613929 від 13.03.2026, не долучено ні фото - ні відео фіксації події дорожньо-транспортної пригоди, які б підтверджували вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Дорожньо-транспортна пригода не підтверджена жодним незалежним свідком, який би безпосередньо бачив момент зіткнення велосипеда під керуванням ОСОБА_3 з транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_4 , а пояснення осіб, на які послався суд першої інстанції, не можуть вважатися достатніми доказами, оскільки останні є працівниками поліції і такі є зацікавленими особами.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт зіткнення транспортних засобів без аналізу інших обставин не може бути достатньою підставою для обвинувачення особи у невиконанні ним вимог Правил дорожнього руху України та є порушенням презумпції невинуватості, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення матеріали справи не містять.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції сторони обвинувачення та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
-7-

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з чим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що відповідно до положень КУпАП вжиття заходів зі встановлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення цієї категорії, складання протоколів про адміністративні правопорушення; з`ясування обставин, за яких вчинено правопорушення, вилучення речей та документів, покладається на посадових осіб органів Національної поліції (ч. 1 ст. 255 КУпАП); відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб органів Національної поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні цього правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів, і вважає, що можливості усунення вищевказаних порушень нормативно-правових актів при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_3 протоколу, збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення вичерпані.
Враховуючи викладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

-8-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Кравченко Т. М. задовольнити, поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2026. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кравченко Т. М. задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2026 щодо ОСОБА_7 , - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя