Макарівський районний суд Київської області
смт. Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 35, 8000, (04578) 5-13-39

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 року   Справа №370/2177/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом
ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. з військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ, відповідач) у зв`язку з невиплатою грошового забезпечення у день звільнення, що спричинило йому моральну шкоду у вигляді душевних страждань та хвилювань. В обґрунтування позову зазначає, що має вислугу років у Збройних Силах України 31 рік 7 місяців 14 днів. В березні 2022 року як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 під час повномасштабного вторгнення російської федерації потрапив в полон. 21.03.2022 р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1/нст. визнано зниклим безвісти. В період з 07.03.2022 по 20.03.2022 року російськими військами наносилися потужні вогневі удари з артилерії, РСЗВ, танків, ракетні та авіаційні удари по території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). 20.03.2022 р. військова частина НОМЕР_1 була захоплена. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4/нст. від 31.03.2022 р. Позивач знятий з усіх видів забезпечення, окрім фінансового у зв`язку із потраплянням у полон. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 8/нст. від 08.04.2022 р. Позивач визнаний полоненим. 18.10.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 302 Позивача визнано таким, що звільнений з полону. В період з березня 2022 року по жовтень 2024 року Позивач знаходився в полоні на території російської федерації. Під час перебування в полоні зазнав численних тортур, набув захворювання, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії № 2025 - 0516- 1404-5809-7 від 16.05.2025 р. Після полону Позивач знаходився на безперервному стаціонарному лікуванні у медичних закладах з 19.10.2024 р. по 21.03.2025 р., що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1776 від 15.11.2024 р., виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 2964 від 19.12.2024 р., випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4247 від 27.01.2025 р., випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 117 від 21.03.2025 р. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 85 від 21.03.2025 р. Позивач зарахований на усі види забезпечення Відповідача.
В подальшому Позивач був звільнений з військової служби у запас на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.05.2025 р. № 385, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2025 р. № 169. 
Проте, в день звільнення 03.06.2025 р. йому не було виплачено усі види грошового забезпечення. Лише 04.06.2025 р., 17.06.2025 р., 26.06.2025 р. було здійснено виплати частково, що підтверджується банківською випискою від 10.07.2025 р.
Позивач вважає, що Відповідачем йому нанесена моральна шкода у зв`язку з не виплатою грошового забезпечення в день звільнення (порушення ст. 116 КЗпП України). Моральна шкода виражається у душевних стражданнях, хвилюваннях, пов`язаних із неотриманням належних до виплати коштів, які необхідні для матеріального, сімейного забезпечення Позивача. Також вказує на те, що попередні 30 років життя присвятив військовій службі в Збройних Силах України, більше двох з половиною років знаходився в полоні в російській федерації, зазначені події сильно вплинули на здоров`я, моральний стан, Позивач зазнав в полоні тортур, фізичних страждань. Фактично така поведінка Відповідача щодо бездіяльності у не виплаті грошового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України, нівелює заслуги Позивача як офіцера Збройних Сил України перед державою України. 
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 24.07.2025 року дану справу передано на розгляд судді Косенко А.В.
Ухвалою суду від 29.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Копія ухвали від 29.07.2025 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою: 22065, Вінницька область, Хмільницький район, с. Широка Гребля, поштове відправлення № 0610279017725, повернулося до суду з відміткою «про вручення».
08.10.2025 представником відповідача до суду надано відзив в якому з позовні вимоги вважають необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не підтверджені жодними належними та допустими доказами, у задавлені позову просили відмовити. Свою позицію аргументував тим, що Позивачу виплачено Відповідачем у день його звільнення грошове забезпечення на загальну суму 197 000 грн, що майже у 10 разів перевищує середній місячний дохід військовослужбовця за контрактом, і повністю забезпечувало його матеріальні потреби на період очікування завершення бюджетних процедур щодо решти виплат. Наступного дня, 04.06.2025 Відповідачем було здійснено виплату Позивачу додаткової винагороди на загальну суму 428 202,06 грн. Відповідно до додатку 2 основної заявки-розрахунку на фінансування від 06.06.2025 року № 620/902, Відповідачем було подано розрахунок потреби в коштах для виплат військовослужбовцям, звільненим з військової служби, оскільки згідно з вимогами Правил, фінансування грошових виплат здійснюється виключно на підставі підтверджувальних документів, зокрема, наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу. Лише після видання цього наказу у фінансової служби військової частини виникають правові підстави для складання заявки-розрахунку та подання її до органів, які виконують функції розпорядника коштів другого рівня. Та вже, 17.06.2025 Відповідачем здійснено Позивачу виплату компенсації за невикористану відпустку на загальну суму 923 111,80 грн. 26.06.2025 Відповідачем здійснено останній розрахунок з Позивачем та виплачену грошову компенсацію за неотримане речове майно на загальну суму 3 755,04 грн. Таким чином, непроведення повного розрахунку саме в день звільнення 03.06.2025 року не може розцінюватися як протиправна дія чи бездіяльність Відповідача, оскільки воно було обумовлене виключно процедурними особливостями бюджетного фінансування та необхідністю дотримання встановленого законодавством порядку. Водночас Позивач не був позбавлений засобів для існування після звільнення з військової служби, оскільки вже у день звільнення отримав значну суму грошового забезпечення, що забезпечувала його матеріальні потреби, а решта належних виплат була проведена у максимально стислі строки. Отже, будь-які твердження Позивача про заподіяння йому істотних моральних страждань у зв`язку з нібито несвоєчасним розрахунком не мають під собою фактичного чи правового підґрунтя, а тому заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими, навіть у разі встановлення факту завдання моральної шкоди, розмір її відшкодування має бути мінімальним або символічним, оскільки відсутні будь-які обставини, що свідчили б про істотний негативний вплив на життя чи здоров`я Позивача.
16.12.2025 від Позивача надійшли письмові пояснення в яких вказав, що у період з 11.06.2025 по 25.06.2025 він знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я» із діагнозом: постравматичний стресовий розлад, тривожно - депресивний варіант розвитку з емоційно - вольовою нестійкістю, інсомнією та панічними атаками. Органічні розлади особистості та поведінки внаслідок пошкодження та дисфункції головного мозку. Зазначені обставини додатково підтверджують наявність підстав для стягнення із Відповідача моральної шкоди, зазначеної в позові.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що Позивач має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 29.01.2025 року.
Відповідно до військово – облікового документу від 10.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 офіцерського складу та має військове звання підполковник.
Витягом із послужного списку встановлено, що ОСОБА_1 вступив на військову службу 01.08.1994 року до Харківського військового університету через ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військову присягу прийняв 04.09.1994 року. 
Згідно витягу із наказу №1/нст від 21.03.2022 підполковника ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення, окрім фінансового. Підстава: Іменний список особового складу військової частини НОМЕР_1 , який вибув зі строю.
Наказом №4/нст від 31.03.2022 підполковника ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення, окрім фінансового, з 20.03.2022 року. Підстава: накази Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 31.03.2022 року № 348, командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1/нст від 21.03.2022, іменний список особового складу військової частини НОМЕР_1 , який вибув зі строю.
Наказом №8/нст від 08.04.2022 підполковника ОСОБА_2 який вважався безвісно відсутнім, з 30.03.2022 року, вважати полоненим. Підстава: іменний список особового складу військової частини НОМЕР_1 , який вибув зі строю.
Відповідно до Наказу №302 від 18.10.2024 підполковника ОСОБА_1 , вважати таким, що звільнений з полону. Підстава: рапорт підполковника ОСОБА_1 .
Згідно довідки військово – лікарської комісії №2025-0516-1404-5809-7 від 16.05.2025 вбачається, що підполковник ОСОБА_1 отримав захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини, та проходженням військової служби.
Відповідно до перевідного екіпризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1776 від 15.11.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 потребує продовження лікування та реабілітації в умовах ДЗ «ЦПЗРВ «Лісова поляна» МОЗ України.
Згідно виписного епіпризу із медичної карти стаціонарного хворого №2964, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.11.2024 – 19.12.2024. Основний діагноз: F 43.1 Посттравматичний стресовий розлад. F 07.8 Органічні розлади особистості та поведінки, зумовлені пошкодженням та дисфункцією головного мозку.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №117, вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 27.01.2025 по 21.03.2025, діагноз: основне захворювання F48.8 – інші уточнені невротичні розлади, опис діагнозу: Астено – депресивний розлад з інсомнією та емоційно – вольовою нестійкістю асоційований з бойовим стресом. Логоневроз. Супутні захворювання та ускладнення.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4247 вбачається, що ОСОБА_1 виписався 27.01.2025, повний діагноз (основне захворювання): Посттравматичний стресовий розлад, тривожно депресивний варіант розвитку з емоційно – вольовою нестійкістю, інсомнією та панічними атаками. Органічні розлади особистості та поведінки внаслідок пошкодження та дисфункції головного мозку. 
Відповідно до витягу з наказу №85 від 21.03.2025 вбачається, що підполковника ОСОБА_1 , вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків. Підстава: повідомлення по виписку із стаціонарного лікування №2059/1925 від 21.03.2025, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №117 від 21.03.2025. 
Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №385 від 30.05.2025 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)).
Згідно Наказу №169 від 03.06.2025 встановлено, що підполковник ОСОБА_1 03.06.2025 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. За період проходження служби має вислугу років у Збройних Силах України 31 рік 7 місяців 14 днів. Крім того, вищевказаним наказом останньому встановлено виплатити грошову надбавку, грошові компенсації, додаткову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу, одноразову грошову компенсацію. Службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України забезпечений.
Відповідно до довідки щодо щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано 709254,00 (сімсот дев`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 00 коп. ) 
Згідно довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії від 03.06.2026, вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано надбавку за особливості проходження служби та премія.
Відповідно до Грошового атестату від 03.06.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 було виплачено різні види грошового забезпечення, а саме: 100000 за період з 19.10.2024 року по 21.03.2025 у зв`язку з перебуванням на безперервному стаціонарному лікуванні після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. В сумі: п`ятсот дев`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 42 коп. Виплачено грошову компенсацію за невикористані 135 доби щорічної основної відпустки в сумі: сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімнадцять гривень 63 коп. та за невикористані 112 доби додаткової відпустки, як учаснику бойових дій в сумі: сто п`ятдесят тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 96 коп. 
Згідно виписки по надходженням по картці/ рахунку, що належить ОСОБА_1 за період 01.06.2025 -30.06.2025 встановлено, що останньому було здійснено нарахування, а саме: 26.06.2025 грошове забезпечення – компенсація за речове майно в сумі 3755,04 грн.; 17.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – компенсація за невикористану відпустку – 923 111,80 грн.; 04.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – виплата додаткової винагороди - 428 202,06 грн.; 03.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – грошова допомога на оздоровлення – 39 732,19 грн.; 03.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань – 39 732,19 грн.; 03.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – 43 705,42 грн.; 03.06.2025 зарплата, грошове забезпечення – додаткова винагорода – 73 830,20 грн.
Позивач вважає, що діями посадових осіб Військової частини № НОМЕР_1 спричинили останньому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 50 000 гривень, оскільки у зв`язку з не виплатою грошового забезпечення в день звільнення останній відчув душевні страждання, хвилювання, пов`язане із неотриманням належних до виплати коштів, які необхідні для матеріального, сімейного забезпечення Позивача. Враховуючи те, що попередні 30 років життя присвятив військовій службі в Збройних Силах України, більше двох з половиною років знаходився в полоні в російській федерації, зазначені події сильно вплинули на здоров`я, моральний стан, Позивач зазнав в полоні тортур, фізичних страждань. Фактично така поведінка Відповідача щодо бездіяльності у не виплаті грошового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України, нівелює його заслуги як офіцера Збройних Сил України перед державою України. 
Засади змагальності покладають на позивача обов`язок довести суду правомірність вимог, викладених у позовній заяві, зокрема, у даному випадку, щодо заподіяння моральної шкоди.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ч. 1ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 1173 Цивільного кодексу Українивизначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995із змінами, внесеними згідно зПостановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001та від 27.02.2009 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем. Посилання позивача на те, що останній попередні 30 років життя присвятив військовій службі в Збройних Силах України, більше двох з половиною років знаходився в полоні в російській федерації, що сильно вплинуло на здоров`я, моральний стан, а також те, що Позивач зазнав в полоні тортур, фізичних страждань безперечно вплинуло на фізичний та психо – емоційний стан особи, що підтверджується численними медичними заключеннями які містяться в матеріалах справи. 
Водночас, встановлено, що у день звільнення Позивач отримав значну суму грошового забезпечення, тоді як решта належних виплат була проведена у максимально стислі строки, крім того, суд не встановив наявність доказів того, що такі дії відповідача призвели до моральних страждань заявника, у зв`язку з чим у позові відмовляє.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-83, 133, 137, 139, 141, 223, 258, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Косенко