МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 р.  	№ 482/1812/24 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056, 	

про	визнання протиправною та скасування постанови №ПШ058480 від 15.08.2024,	

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058480 від 15.08.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувана постанова серії ПШ № 058480 від 15.08.2024 року не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 р. Крім того, Відповідач проігнорував заяву представника Позивача про перенесення розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача, у зв`язку із зайнятістю адвоката і, відповідно, неправомірно прийняв рішення про накладення штрафу.
Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03.09.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 30.09.2024 р. справу передано за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу адміністративну справу передано судді Лісовській Н.В.
Ухвалою суду від 24.10.2024 р. судом прийнято справу №482/1812/24 до свого провадження та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
Відповідач не надав відзив на позовну заяву.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
02.07.24 р. о 05.48 год на а/д М-28 (км 40 + 639) посадовими особами Відповідача на підставі направлення на перевірку, проведено рейдову перевірку та перевірено транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до наданої водієм ТТН № 2021 від 29.06.24 р. автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено акт від 02.07.24 р. № 058193, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 15 частина перша - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.
Водій транспортного засобу підписав цей Акт без зауважень і пояснень.
Відповідач направив Позивачу лист, яким повідомив про дату, час і місце у розгляді справи за актом від 02.07.24 р. № 058193 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт в Одеській області, який був призначений на 15.08.24 р.
14.08.24 р. представник Позивача направив до Відповідача заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.
15.08.24 р. відповідач в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області виніс постанову № ПШ 058480.
Згідно з цією постановою Позивач допустив порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частина перша - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, а також постановлено стягнути з Позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Вважаючи зазначену постанову протиправною, Позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 05.04.2001 р. № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі – Закон № 2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту, відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано положеннями Закону № 2344-III.
Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (частина 4 статті 6 Закону № 2344-III).
Згідно ст. 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, серед іншого віднесено здійснення: державного нагляду і контролю за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контролю за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України; габаритно-вагового контролю транспортних засобів (частини 6, 7 статті 6 Закону № 2344-III).
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком № 1567.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Згідно із пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Як встановлено судом, 02.07.24 р. о 05.48 год на а/д М-28 (км 40 + 639) посадовими особами Відповідача на підставі направлення на перевірку, проведено рейдову перевірку та перевірено транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, автомобільним перевізником якого є ФОП ОСОБА_1 згідно ТТН № 2021 від 29.06.24 р.
За результатами перевірки складено акт від 02.07.24 р. № 058193
За статтею 33 Закону України від 8 вересня 2005 р. № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.01 р. № 30 з метою забезпечення безпеки руху великовагових та великогабаритних транспортних засобів затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила № 30).
Згідно з п. 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 4 Правил № 30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Отже, з наведеного слідує, що перевищення вагових параметрів транспортного засобу порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху дозволяється не більше ніж на 2%.
Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, в ході проведення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , перевізником якого є Позивач.
Відтак, матеріалами справи підтверджено перевищення Позивачем габаритно-вагових норм, що є складом правопорушення, за який абз. 15 ч. 1 ст. 60 Законом України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність у вигляді штрафу. 
Щодо посилань Позивача на порушення представниками Відповідача Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, , то суд звертає увагу на те, що Позивач вказує лише на загальні відомості, які має містити оскаржувана постанова без вказівки на конкретні факти порушення та без надання будь-яких доказів на підтвердження.
Щодо дотримання Відповідачем процедури розгляду справи про порушення законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом, то суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Згідно з абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Абзацом першим пункту 27 Порядку № 1567 встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
Таким чином, у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника, який був належно повідомлений про час і місце розгляду, територіальний орган Укртрансбезпеки має право розглядати справу про порушення без її участі незалежно від причини неявки.
Суд встановив, що Відповідач своєчасно повідомив Позивача про час і місце розгляду справи, що підтверджується заявою представника позивача від 14.08.24 р. про відкладення розгляду справи.
Позивач та уповноважена ним особа не з`явились на розгляд справи до Відповідача як територіального органу Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника.
Стосовно доводів Позивача про те, що його представник клопотав про відкладення розгляду Відповідачем справи, суд зазначає, що таке клопотання не є обов`язковою підставою для відкладення та не позбавляє Відповідача права розглянути справу.
Відтак Відповідач мав право розглядати цю справу за відсутності Позивача та/або його уповноваженої особи, а отже при винесені Постанови №ПШ 058480 від 15.08.2024 року було дотримано вимоги пунктів 26 і 27 Порядку № 1567.
Оскаржувана постанова складена відповідачем 15.08.24 р. на підставі Акта №058193 від 02.07.24 р., тобто у межах двомісячного терміну з дня складення цього Акта.
Таким чином, Відповідачем було дотримано процедуру розгляду справи про порушення Позивачем законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом.
На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що встановлені Відповідачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відносно Позивача є правомірними.
Таким чином, з урахуванням наведеного, з огляду на ч. 2 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку, що Відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, відповідно спірна постанова № ПШ 058480 від 15.08.2024 року є правомірною.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, що Позивач не довів протиправні дії Відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Згідно ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 19, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058480 від 15.08.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.05.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська