Справа № 555/1273/25
Номер провадження 2/555/104/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 квітня 2026 року 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі в обґрунтування заявлених вимог вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Березне Рівненської області помер рідний батько позивача 2 та колишній чоловік позивача 1 ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об”єм двигуна 2378 см. куб., з автономною коробкою передач, повний привід. 
На день своєї смерті ОСОБА_4 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . 
Позивач 2 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Анікейчик О.Н. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 на частину вищевказаного автомобіля. Позивач 1 звернулася до цього ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя на вищевказаний автомобіль. 
Однак, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва на право на спадщину на спірний автомобіль у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність спадкодавцю автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та порекомендував позивачам звернутися до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав. 
Відповідно до постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2025 року №34/02-31 та №35/02-31 вбачається, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У спадковій справі є заява про відмову від прийняття спадщини від батька спадкодавця ОСОБА_5 на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 ; заява від колишньої дружини спадкодавця ОСОБА_1 – про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя на автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також у спадковій справі є заява про прийняття спадщини від ОСОБА_3 , в заяві зазначено – дружина спадкодавця, але не надано документів, що підтверджують цей факт (за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформація про реєстрацію шлюбу – відсутня, витяг №00050438518 від 03.04.2025). 
На даний час спірний автомобіль знаходиться у відповідача ОСОБА_3 . Те, що спірний автомобіль належав спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується відповіддю на адвокатський запит від РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях від 27.05.2025 року, де вказано, відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 24.05.2025 року за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 було зареєстровано транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, об`єм-2378 см.куб, 2008 року випуску, зареєстровано 10.04.2008 року на підставі довідки-рахунок ЦБР 204455 від 08.004.2008 р., станом на дату надання відповіді вищевказаний ТЗ перебуває на обліку. 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 10 вересня 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №1218.
Рішенням Березнівського районного суду по справі №555/2557/14-ц від 26.03.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано.
Таким чином, позивач 2 прийняв спадщину на підставі закону шляхом подання відповідної заяви у встановленому законодавством порядку, а позивач 1 має право на виділ частки в спільному майні подружжя. При цьому, спірний автомобіль належав на праві власності спадкодавцеві – ОСОБА_4 , а, отже, увійшов до складу спадщини. Оскільки у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на спірний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам автомобіль знаходиться у відповідача, позивачам нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на автомобіль, тому позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом.
Клопотання, процесуальні дії у справі.
16 червня 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.
26 листопада 2025 року представник Головного сервісного центру МВС Станом на день подання ГСЦ МВС пояснення на позовну заяву у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (далі – ЄДРТЗ) транспортний засіб марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , з 10 квітня 2008 року зареєстровано за ОСОБА_4 . Крім того Єдиний державний реєстр транспортних засобів містить інформацію щодо накладення на вказаний транспортний засіб арешту та заборону на відчуження. Варто зауважити, що державна реєстрація транспортного засобу не є підставою набуття права власності, а видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення процедури державної реєстрації та внесення до ЄДРТЗ відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Також з огляду на позовні вимоги, ГСЦ МВС не порушував (не порушує) та не оспорює права чи законні інтереси Позивача.
Представник позивачів, адвокат Оніщук М.А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі та без участі позивачів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просять задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином . 
Представник Головного сервісного центру МВС, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за їх відсутності, просить врахувати доводи викладенні у поясненнях .
Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Березне Рівненської області помер рідний батько позивача 2 та колишній чоловік позивача 1 ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об”єм двигуна 2378 см. куб., з автономною коробкою передач, повний привід. 
На день своєї смерті ОСОБА_4 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . 
Позивач 2 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Анікейчик О.Н. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 на частину вищевказаного автомобіля. Позивач 1 звернулася до цього ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя на вищевказаний автомобіль. 
Однак, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва на право на спадщину на спірний автомобіль у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність спадкодавцю автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та порекомендував позивачам звернутися до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав. 
Відповідно до постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2025 року №34/02-31 та №35/02-31 вбачається, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У спадковій справі є заява про відмову від прийняття спадщини від батька спадкодавця ОСОБА_5 на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 ; заява від колишньої дружини спадкодавця ОСОБА_1 – про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя на автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також у спадковій справі є заява про прийняття спадщини від ОСОБА_3 , в заяві зазначено – дружина спадкодавця, але не надано документів, що підтверджують цей факт (за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформація про реєстрацію шлюбу – відсутня, витяг №00050438518 від 03.04.2025). 
На даний час спірний автомобіль знаходиться у відповідача ОСОБА_3 . Те, що спірний автомобіль належав спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується відповіддю на адвокатський запит від РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях від 27.05.2025 року, де вказано, відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 24.05.2025 року за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 було зареєстровано транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, об`єм-2378 см.куб, 2008 року випуску, зареєстровано 10.04.2008 року на підставі довідки-рахунок ЦБР 204455 від 08.004.2008 р., станом на дату надання відповіді вищевказаний ТЗ перебуває на обліку. 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 10 вересня 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №1218.
Рішенням Березнівського районного суду по справі №555/2557/14-ц від 26.03.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано.
Таким чином, позивач 2 прийняв спадщину на підставі закону шляхом подання відповідної заяви у встановленому законодавством порядку, а позивач 1 має право на виділ частки в спільному майні подружжя. При цьому, спірний автомобіль належав на праві власності спадкодавцеві – ОСОБА_4 , а, отже, увійшов до складу спадщини. Оскільки у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на спірний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам автомобіль знаходиться у відповідача, позивачам нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на автомобіль, тому позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом.
При цьому, відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із положеннями ст.ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Частиною 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
В даному випадку, у зв`язку із смертю співвласника ОСОБА_4 , укласти договір про визначення розміру часток у спільній сумісній власності неможливо, а для спадкування частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру.
Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, на підставі наявних доказів та положень чинного законодавства частка померлого ОСОБА_4 та позивача 1 ОСОБА_1 в спільній сумісній власності є рівними і складають по частини автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, об`єм-2378 см.куб, 2008 року випуску.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом. Стаття 16 ЦК серед способів захисту цивільних прав та інтересів передбачає : „визнання права”.

Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі – Порядок № 1388).
Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Отже, ОСОБА_4 при житті належав автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; позивач 2 є спадкоємцем ОСОБА_4 , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, до нього на підставі вищевикладених положень цивільного законодавства України перейшло право власності на вказаний автомобіль, а позивач 1 має право на виділ частки у спільному майні; однак на цей час позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на транспортний засіб, що в свою чергу позбавляє позивачів можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
При цьому, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).
Зокрема, згідно з п. 53 Рішення ЄСПЛ у справі Суханов та Ільченко проти України від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що зміст права власності складають правомочності щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
У пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015 вказується, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави Щодо вимоги «ефективності» способу захисту, який може бути застосовано судом, роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування».
Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду України від 4 жовтня 2017 року по справі № 914/1128/16.
При цьому, згідно з абз. 11 ч. 2 п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.
Керуючись ст.ст.1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.141 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд -
В И Р І Ш И В :
Припинити право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об”єм двигуна 2378 см. куб., з автономною коробкою передач, повний привід встановивши на дане майно право спільної часткової власності в рівних частках за кожним співвласником: на частину за померлим ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Березне Рівненської області, на частину за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м.Чернігів Чернігівської області. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м.Чернігів Чернігівської області право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя, а саме: на частину транспортного засобу марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об”єм двигуна 2378 см. куб., з автономною коробкою передач, повний привід, який був зареєстрований за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Березне Рівненської області.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Чернігів Чернігівської області право власності на частину транспортного засобу марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, легковий універсал-В, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об”єм двигуна 2378 см. куб., з автономною коробкою передач, повний привід в порядку спадкування за законом після смерті рідного батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Березне Рівненської області.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та інші учасники справи:
Позивачі : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 
Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 
Відповідач: ОСОБА_3 , 1984 р.н. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Головного сервісного центру МВС, 33024, м.Київ, вул.Лук`янівська,62, ЄДРПОУ 40109173.
Суддя Березнівського районного суду Рівненськогої області Мельничук Н.В.