ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Кондратюк Ю.С.

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/333/25 пров. № А/857/20605/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Запотічного І.І., Хобор Р.Б., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі №380/333/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25, яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025р., адміністративний позов задоволено повністю, зокрема суд:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.12.2024р. №134650030711;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 28.11.2024р. переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VIII, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 27.11.2024р. №1273/1619 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.11.2024р. №1273/1 та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.
02.02.2026р. ОСОБА_1 подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить встановити судовий контроль та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/333/25.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевів ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723- ХІІ.
Після проведеного переведення розмір пенсії з 28.11.2024р. склав 20792,11 грн., а з 01.03.2025р. – 22292,11 грн.
Однак, варто звернути увагу суду, що після переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця сума пенсії, яка виплачується станом на дату подання цієї заяви, становить 10077,14 грн.
Таким чином, рішення суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25 не виконане в повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.02.2026р. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25 протягом 30-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали, копію звіту направити позивачу.
12.02.2026р. від пенсійного органу надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в яких зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі № 380/333/25 Головне управління прийняв рішення № 134650030711 від 03.11.2025р. про переведення ОСОБА_1 з 28.11.2024р. з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р.1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058) на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015р. N 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889) з врахуванням довідок про заробітну плату від 27.11.2024р. N 1273/1619 та від 27.11.2024 N 1273/1.
За наслідками виконання перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2024р. становить 20792,11 грн., з 01.03.2025р. та по даний час - 22292,11 грн.
За період з листопада 2024 року - січень 2026 року нараховано доплату в сумі 165093,36 гривень.
В подальшому погашення заборгованості буде здійснюватися в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, без додаткового звернення пенсіонера чи вчинення будь-яких інших дій.
Тобто, Головне управління вжив всіх можливих (конкретних) заходів для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі № 380/333/25 відповідно до покладених зобов`язань та згідно нормами чинного законодавства.
25.02.2026р. від позивача надійшла заява, в якій зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевів ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ та після проведеного переведення розмір пенсії з 28.11.2024р. склав 20792,11 грн., а з 01.03.2025р. – 22292,11 грн.
Проте, після звернення до суду позивача 18.02.2026р. проведено чергову виплату пенсії, розмір якої склав 10303,22 грн., що підтверджується копією виписки з банківського рахунку.
05.03.2026р. від пенсійного органу надійшов звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25, в якому зазначає, що на виконання рішення суду Головним управлінням прийнято рішення № 134650030711 від 03.11.2025р. про переведення ОСОБА_1 з 28.11.2024р. з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015р. № 889-VIII «Про державну службу» з врахуванням довідок про заробітну плату від 27.11.2024р. № 1273/1619 та від 27.11.2024р. № 1273/1. 
За наслідками виконання перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2024р. становить 20792,11 грн., з 01.03.2025р. та по даний час - 22292,11 грн.
На виконання вищевказаного рішення суду за період листопада 2024 року - лютий 2026 року нараховано доплату в сумі 177082,25 гривень.
Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025р. № 821 «Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 р. № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі - Порядок № 821).
В п.6 Порядку № 821 передбачено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Відповідно до п.7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених п.5 і п.6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Таким чином, виплата коштів, нарахованих на виконання рішень суду, здійснена ОСОБА_1 в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету Пенсійному фонду України, зокрема: в грудні 2025 року - 1893,36 гривень; в лютому 2026 року - 8706,23 гривень.
В подальшому погашення заборгованості буде здійснюватися в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, без додаткового звернення пенсіонера чи вчинення будь-яких інших дій.
Тобто, виходячи з вищенаведеного Головним управлінням вжито всіх можливих (конкретних) заходів для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі № 380/333/25 відповідно до покладених зобов`язань та згідно норм чинного законодавства.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2025р. суд прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25.
Водночас, суд встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області новий місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25, в частині виплати поточної пенсії в розмірі 22292,11 гривень та доплати за період з листопада 2024 року - лютий 2026 року, з урахуванням вимог ч.2 ст.382-2 КАС України.
Не погоджуючись із Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026р., апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026р. скасувати в частині встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області нового місячного строку з моменту отримання копії цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
ч.2 ст.19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В ст.124 Конституції України видно, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Аналогічна норма закріплена у ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у ст.14 КАС України.
ст.370 КАС України встановлено. що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Із змісту ч.1 ст.382-2 КАС України видно, що суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
ч.1 ст.382-3 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Так, заява позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, обґрунтована тим, що відповідач не здійснив відповідного перерахунку пенсії позивача та продовжує здійснювати виплату такої у неналежному розмірі, внаслідок чого рішення суду залишається не виконаним.
Колегія суддів наголошує, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.
При цьому, визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.
Як видно із матеріалів справи на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №380/333/25 Головне управління прийняв рішення № 134650030711 від 03.11.2025р. про переведення ОСОБА_1 28.11.2024р. з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015р. № 889-VIII «Про державну службу» з врахуванням довідок про заробітну плату від 27.11.2024р. № 1273/1619 та від 27.11.2024р. № 1273/1. 
За наслідками виконання перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2024р. становить 20792,11 грн., з 01.03.2025р. та по даний час - 22292,11 грн.
На виконання вищевказаного рішення суду за період листопада 2024 року - лютий 2026 року нараховано доплату в сумі 177082,25 гривень.
Разом з тим, згідно наданих відомостей на виконання рішення суду, позивачу здійснена виплата в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету Пенсійному фонду України, зокрема: з 01.12.2024р. у розмірі 10077,41 грн., з 01.03.2025р. у розмірі 10303,22 грн.
Вказане свідчить про невиплату пенсії з 28.11.2024р. у розмірі 20792,11 грн. та з 01.03.2025р. у розмірі 22292,11 грн.
Матеріали справи підтверджують вчинення керівником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області достатніх дій, спрямованих на виконання судового рішення. Проте, внаслідок відсутності бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень судове рішення залишається невиконаним у частині поточної виплати пенсії в розмірі 22292,11 гривень та виплати заборгованості.
Суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у наданий судом строк подав до суду звіт про виконання судового рішення та окремо зазначив про причини невиплати заборгованості, які не залежать від відповідача, оскільки Головне управління немає коштів передбачених для виплати заборгованості з пенсії за рішеннями судів.
ч.5 ст.382-3 КАС України встановлено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції (ч.7 ст. 382-3 КАС України).
Системний аналіз норм ст.382-2, ст.382-3 КАС України дає підстави для висновків, що коли звіт подано з додержанням вимог ч.2, ч.3 ст.382-2 цього Кодексу, надані докази підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які є достатніми та вичерпними, при цьому відповідне судове рішення виконано не у повному обсязі, - зазначене є підставою для прийняття звіту про виконання судового рішення з одночасним встановленням нового строку для подання звіту.
У зв`язку із викладеним, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення та з огляду на неповне його виконання встановив новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 КАС України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не містять будь-яких нових фактів або обґрунтувань, які б свідчили про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
п.1ч.1 ст.315 КАС передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно ч.1 ст.16 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання рішення суду.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі №380/333/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. Б. Хобор