Постанова
Іменем України

18 червня 2026 року
м. Київ
справа № 332/5214/23
провадження № 61-12252св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.
розглянув на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про визнання протиправними і скасування розпоряджень про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 23 травня 2025 року, постановлене суддею Погрібною О. М., та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року, ухвалену колегією суддів у складі Полякова О. З., Гончар М. С., Кухаря С. В.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТДВ «СК «Кредо», Товариство), у якому просила:
- визнати неправомірним і скасувати розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 01 вересня 2023 року № 1023 про оголошення їй - начальнику юридичного відділу догани;
- визнати неправомірним і скасувати розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 06 вересня 2023 року № 1043 про оголошення їй - начальнику юридичного відділу догани;
- стягнути з ТДВ «СК «Кредо» на свою користь 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
2. Позов обґрунтувала тим, що з 29 липня 2020 року почала працювати у ТДВ «СК «Кредо» на посаді юрисконсульта, а з 31 серпня 2022 року її тимчасово перевели на посаду начальника юридичного відділу.
Зазначила, що розпорядженням від 01 вересня 2023 року № 1023 дирекція ТДВ «СК «Кредо» оголосила їй догану за неодноразове протягом серпня 2023 року невиконання розпоряджень генерального директора, зокрема, які містилися у двох службових документах керівництва товариства від 14 та від 21 серпня 2023 року.
Як підставу дисціплінарної відповідальності адміністрація зазначила:
- систематичну неналежну організацію правового супроводу судових справ за участю товариства;
- неорганізацію нею, як начальником юридичного відділу, участі представника товариства в судовому засіданні та неповідомлення причин неявки представника товариства в судове засідання 03 серпня 2023 року об 11 год 00 хв у Господарському суді Запорізької області у справі № 908/2171/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення затрат з виплати страхового відшкодування в сумі 53 265,95 грн.
Наголосила, що вона не згідна із цим розпорядженням, виданим всупереч положенням статей 147 та 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оскільки не допускала порушень трудової дисципліни і такого наміру не мала.
Зауважила, що у доповідній записці від 23 червня 2023 року вона повідомила генерального директора та начальника юридичного управління, що загальний відділ не отримував від суду поштової кореспонденції, що й призвело до того, що юридичний відділ не мав позовної заяви, адресованої ТДВ «СК «Кредо». 
Пояснила, що надалі між нею і керівництвом відбувалося листування щодо надання інформації та пояснень, під час якого вона неодноразово наголошувала на необхідності дотримання вимог щодо оформлення документів, зокрема щодо зазначення часу, чіткого формулювання прохальної частини, а також визначення термінів надання відповідей. Водночас вона відповіла на адресовані їй звернення, а у разі необхідності просила уточнити точний час та дату виконання завдання, якщо воно залишається актуальним.
Зазначила, що з 21 серпня 2023 року не отримувала вказівок щодо попередніх доручень, а 29 серпня 2023 року в своїй корпоративній електронній пошті виявила посилання на пропозицію голови комісії зі службового розслідування фактів порушення трудової дисципліни в ТДВ «СК «Кредо» заступника генерального директора ОСОБА_6 (далі - голова комісії) про надання пояснень щодо доопрацьованої узагальненої службової записки начальника юридичного управління ОСОБА_2 . Проте сам документ за посиланням був відсутнім, про що вона повідомила керівництво, яке надалі здійснило його (документа) доопрацювання.
Послалася на те, що 30 серпня 2023 року о 12 год 49 хв вона отримала для ознайомлення пропозицію голови комісії про надання пояснень щодо доопрацьованої узагальненої службової записки начальника юридичного управління ОСОБА_2 , на яку надала відповідь о 15 год 27 год, в якій, зокрема наголосила на факті підробки службових документів.
Зауважила, що наступного дня ця службова записка зникала і знову з`являлася у системі документообігу, тому вона вчергове доповіла керівництву про підробку документів. А вже 01 вересня 2023 року о 15 год 51 хв її та інших працівників ознайомили з розпорядженням дирекції Товариства від 01 вересня 2023 року № 1023 про оголошення їй догани. 
Звернула увагу на те, що 30 серпня 2023 року під час проведення поточної роботи з вивчення судових рішень вона виявила, що у справах № 908/1534/23 та 908/1617/23, які вона закріпила в журналі обліку судових справ за юрисконсультом Грициною Крістіною, не підготовили та не направили до суду відзиви у справах. На її вимогу підлегла надала пояснення, врахувавши які, вона доповіла про виявлені порушення начальнику юридичного управління.
Зазначила, що 04 вересня 2023 року в системі документообігу начальник юридичного управління виклав узагальнену службову доповідну, а 05 вересня 2023 року вона отримала доступ до документа «про надання пояснень 3». Цього ж дня вона надала додаткові пояснення, а 07 вересня 2023 року отримала доступ до документа «doc01624420230907090218», що містив у собі розпорядження дирекції Товариства від 06 вересня 2023 року № 1043 про оголошення їй чергової догани.
Наголосила, що такими необґрунтованими, надуманими доганами ТДВ «СК «Кредо» принизило її честь і гідність, підірвало її престиж та ділову репутацію, внаслідок чого зіпсувалися взаємовідносини у колективі. Вона змушена була вислуховувати від співробітників товариства їх думки про те, що керівництво реалізовує наміри «вижити», довести її до звільнення з роботи, що завдало їй моральної шкоди.
Позиція відповідача
3. У відзиві на позовну заяву ТДВ «СК «Кредо» просило у позові відмовити.
Зауважило, що позивачка намагається перекласти вину та обов`язки начальника юридичного відділу щодо супроводження судових справ за участю Товариства на інших осіб, проте жодним чином не спростовує сам факт допущення порушень. Натомість подала до суду значний об`єм матеріалів, які не стосуються змісту її вимог.
Вважає, що доводи позивачки про винуватість всіх навколо, наочно демонструють її неготовність як фахово, так і психологічно до виконання обов`язків начальника відділу, а також до несення відповідальності за якість роботи очолюваного нею підрозділу. 
До того ж позивачка на перший план поставила власні особисті інтереси і послідовно реалізовувала свій корисливий мотив, використовуючи всі можливі правові інструменти, не нехтуючи неправдивими повідомленнями про злочин, руйнуючи репутацію керівника та репутацію Товариства у цілому, для створення тиску на керівництво, щоб встановили їй більшу заробітну плату та призначили на посаду начальника управління.
Дійшло висновку, що позивачка не довела законних підстав для скасування розпоряджень дирекції Товариства про оголошення їй доган.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4. Суди встановили, що за розпорядженням від 29 липня 2020 року № 500 дирекція ТДВ «СК «Кредо» прийняла ОСОБА_1 на роботу до ТДВ СК «Кредо» на посаду юрисконсульта з випробувальним терміном 3 (три) місяці.
5. Розпорядженням від 31 серпня 2022 року № 822 дирекція ТДВ «СК «Кредо» ОСОБА_1 тимчасово перевела на посаду начальника юридичного відділу.
6. Розпорядженням від 01 вересня 2023 року № 1023 дирекція ТДВ «СК «Кредо» оголосила ОСОБА_1 догану за неодноразове протягом серпня місяця 2023 року невиконання розпоряджень генерального директора, зокрема, які містилися у двох службових документах керівництва Товариства від 14 та 21 серпня 2023 року.
7. Підставою стала систематична неналежна організація правового супроводу судових справ за участю ТДВ «СК «Кредо», незабезпечення начальником юридичного відділу участі представника Товариства у судовому засіданні та неповідомлення суду причин неявки представника у судове засідання 03 серпня 2023 року об 11 год 00 хв у Господарському суді Запорізької області у справі № 908/2171/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення затрат з виплати страхового відшкодування.
8. Розпорядженням від 06 вересня 2023 року № 1043 дирекція ТДВ «СК «Кредо» оголосила ОСОБА_1 догану за систематичну неналежну організацію правового супроводу судових справ за участю ТДВ СК «Кредо» за останні місяці, за незабезпечення нею як начальником юридичного відділу ТДВ «СК «Кредо» подання від імені Товариства відзиву на позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення страхового відшкодування у справі № 908/1617/23, а також незабезпечення подання у цій справі від імені Товариства заяв та клопотань, про що суд безпосередньо зазначив у своєму рішенні від 28 серпня 2023 року в цій справі та, як наслідок, залишення ТДВ «СК «Кредо» без правового забезпечення та захисту в судовій справі.
9. У письмових поясненнях голові комісії зі службового розслідування фактів порушення трудової дисципліни ТДВ «СК «Кредо» позивачка повідомила, що голова комісії зазначив їй про те, що допрацьовану узагальнену службову доповідну записку від 29 серпня 2023 року начальник юридичного управління ОСОБА_2 розмістив у застосунку «Вчасно» о 9 год 01 хв 29 серпня 2023 року, чим принизив її честь і гідність та намагався підірвати її ділову репутацію як начальника юридичного відділу. 
Вона повідомила голову комісії, що це є неправдою та підробкою документів. Зазначила, що хронологію надходження повідомлень за 29 серпня 2023 року щодо цієї перевірки голова комісії бачив у застосунку «Вчасно». 
Вважала за необхідне додати голові комісії скриншот екрану від 29 серпня 2023 року, зроблений о 14 год 24 хв, який доводить, що його твердження про розміщення допрацьованої узагальненої службової доповідної записки начальника юридичного управління ОСОБА_2 від 29 серпня 2023 року об 9 год 01 хв є підробкою. 
У зв`язку із чим пропонувала комісії, зважаючи на те, що це вже не перший випадок підробки з боку керівництва ТДВ «СК «Кредо» службових документів, негайно провести ретельну перевірку зазначених фактів та прийняти щодо винуватців необхідні рішення. 
Стосовно справи № 331/200/23 позивачка зазначила, що неодноразово доповідала генеральному директору про недостатню кількість юрисконсультів для організації нормальної роботи юридичного відділу, а зранку 28 серпня 2023 року вчергове повідомила його про відсутність юрисконсульта на вакантній посаді. 
Зазначила, що терміни «забезпечити явку представника» і «обов`язкова явка представника» не є тотожними, юристи юридичного відділу це знають. 26 травня 2023 року юрисконсульт Грицина Крістіна направила на адресу суду відзив у справі, в якому просила розглянути справу за відсутності представника ТДВ «СК «Кредо». 
Цей алгоритм роботи, а саме, якщо у справі явка представника ТДВ «СК «Кредо» ухвалою суду не визнана обов`язковою, юридичний відділ направляє відзив із зазначенням у прохальній частині «розглянути справу без участі представника ТДВ «СК «Кредо», а якщо суд визнає явку представника обов`язковою, юридичний відділ за погодженням генерального директора передає справу в роботу адвокатам (Чмут Сергій, Целік Віктор та ін.). Такий порядок існував у юридичному відділі ТДВ «СК «Кредо» ще до її призначення на посаду начальника юридичного відділу. 
Після призначення її на посаду начальника юридичного відділу, в грудні 2022 року провели онлайн зустріч [присутні ОСОБА_3 , вона ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ], на якій обговорили цей алгоритм і погодили таку роботу із ОСОБА_5 , який не мав жодних заперечень щодо цього алгоритму.
Щодо справ № 908/1781/23, 908/2171/23 зазначила, що 18 та 21 серпня 2023 року відповідно надала відповіді та по цей час жодних уточнень не отримала.
Зважала на те, що начальник юридичного управління ОСОБА_2 визнав, що допустив описку в терміні виконання під час підготовки службової записки від 21 серпня 2023 року і йому відомо, яким чином слід виправляти цю описку, на чому вона акцентувала увагу в своїх відповідях від 21 серпня 2023 року і пропонувала комісії рівноправно ставитися до помилок всіх співробітників ТДВ «СК «Кредо». 
Від неї вимагали 21 серпня 2023 року виконати завдання, термін виконання якого сплив о 17 год 18 серпня 2023 року. 
09 серпня 2023 року юрисконсульт Грицина Крістіна направила на адресу суду відзив у справі № 908/2171/23, у якому просила розглядати справу за відсутності представника ТДВ «СК «Кредо» згідно з чинним алгоритмом описаним вище.
Зазначила, що пошту з посиланнями на документи створені в підсистемі «Електронний суд» отримує начальник юридичного управління ОСОБА_2 . Повідомляла комісію про перебування на розгляді у Заводському районному суді міста Запоріжжя справ про скасування догани та про визнання факту мобінгу з боку відповідача.
Зміст рішення місцевого суду 
10. Рішенням від 23 травня 2025 року Заводський районний суд міста Запоріжжя задовольнив позов частково.
Визнав неправомірним та скасував розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 01 вересня 2023 року № 1023 про притягнення начальника юридичного відділу ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.
Визнав неправомірним та скасував розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 06 вересня 2023 року № 1043 про притягнення начальника юридичного відділу ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.
Стягнув з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнув з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 2 361,92 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
11. Рішення мотивував тим, що зазначені в розпорядженні дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 01 вересня 2023 року № 1023 порушення не стосуються тих обов`язків позивачки, які є складовими саме її трудової функції, оскільки відповідач не довів суду наявності належним чином визначених обов`язків позивачки як начальника юридичного відділу Товариства, з якими вона би була ознайомлена належним чином.
Також зазначив, що відповідач не довів наявності складу дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності позивачки, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. 
Вважає, що ці обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом.
Погодився із зауваженням позивачки, що службові документи керівництва Товариства від 14 та 21 серпня 2023 року не відповідають вимогам ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».
Критично оцінив посилання ТДВ «СК «Кредо» на пункт 5.7. розділу 5 Положення про юридичний відділ, який передбачає, що начальник юридичного відділу забезпечує виконання завдань, покладених на юридичний відділ, здійснює контроль та координує діяльність працівників, підписує документи, оскільки цей пункт не містить у собі обов`язку позивачки щодо виконання завдань, а лише визначає повноваження останньої як начальника відділу, позаяк відповідальність за невиконання завдань, покладених на відділ, відповідно до пункту 5.9. розділу 5 Положення про юридичний відділ несуть начальник юридичного відділу та юрисконсульти юридичного відділу.
Відхилив аргументи ТДВ «СК «Кредо» про те, що позивачка у справі № 908/2171/23 мала перевіряти наявність дати призначення судового засідання через вебпортал судової влади та/або через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та надалі забезпечити присутність та повідомити від імені Товариства причини неявки представника в судове засідання, яке відбулося 03 серпня 2023 року об 11 год 00 хв оскільки в Положенні про юридичний відділ не визначено коло обов`язків позивачки та не обумовлена робота з названими електронними ресурсами.
Проте відповідно до статті 141 КЗпП України саме роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створити умови для зростання продуктивності праці, забезпечити трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. 
Зауважив, що відповідач не довів, що позивачка отримала ухвалу про відкриття провадження у справі № 908/2171/23 раніше, ніж вона надійшла їй на її корпоративну електрону пошту.
Щодо визначених у розпорядженні дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 01 вересня 2023 року № 1023 порушень, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам трудового законодавства, зокрема в розпорядженні про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково слід зазначити в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто посилання на фактичні обставини і дату вчинення проступку, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Підсумував, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, немає даних про винні дії позивачки щодо грубого порушення саме її трудових функцій як начальника юридичного відділу, які могли би бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення їй догани. 
Вважає, що оскаржене розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 01 вересня 2023 року № 1023 містить декілька порушень трудової дисципліни, що не узгоджується з вимогами статті 149 КЗпП України, отже, суд установив відсутність правових підстав для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у виді догани.
Такими ж міркуваннями керувався суд визнаючи неправомірним і скасовуючи розпорядження дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 06 вересня 2023 року.
Погодився із зауваженнями позивачки, що оскільки відповідач у Положенні про юридичний відділ не передбачив, як саме має забезпечувати виконання завдань начальник юридичного відділу, та не зазначив, що доручення мають бути виключно письмовими, позивачка мала право забезпечувати виконання завдань відділу надаючи своїм підлеглим доручення усно або шляхом проставлення відмітки у відповідному журналі.
Зауважив, що на час притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності коло обов`язків працівників юридичного відділу не затвердили. Відповідно позивачка не розробила посадові інструкції працівників юридичного відділу та не надала їх на розгляд та затвердження начальнику юридичного управління.
Дійшов висновку, що за відсутності посадових інструкцій відповідальність за виконання завдань юридичного відділу згідно з пунктом 5.9. Положення про юридичний відділ несли всі працівники юридичного відділу (начальник юридичного відділу, юрисконсульти) і відповідач повинен був провести ретельне розслідування факту порушення трудової дисципліні та встановити винну особу.
Зазначив, що відповідач не врахував обставин, за якими вчинений проступок та в оскарженому розпорядженні дирекції ТДВ «СК «Кредо» від 06 вересня 2023 року № 1043 зазначив декілька порушень трудової дисципліни, частина з яких взагалі не конкретизована, що не узгоджується з вимогами статті 149 КЗпП України, а тому суд установив відсутність правових підстав для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у виді догани.
Під час вирішення вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, суд врахував, що догани це вплив морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій особи, та з огляду на те, що притягнення позивачки до такого виду відповідальності відбулося неправомірно, вважав, що позивачці безумовно завдали психологічних переживань, які полягають у хвилюваннях щодо безпідставного звинувачення та необхідності звертатися до суду, складати правові документи та витрачати свій вільний час для доведення неправоти відповідача.
Зміст постанови апеляційного суду
12. Постановою від 09 вересня 2025 року Запорізький апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ТДВ «СК «Кредо», а рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 23 травня 2025 року - без змін.
13. Погодився з висновками місцевого суду про те, що відповідач не довів наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності ОСОБА_1 , зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.
Відхилив зауваження про недоведеність позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах на відповідача покладений обов`язок доведення конкретних порушень працівника, що стали причиною розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень.
Зазначив, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14. 30 вересня 2025 року ТДВ «СК «Кредо» подало до Верховного Суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 23 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року, яку мотивувало неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Просило скасувати оскаржені судові рішення і направити справу на новий розгляд до місцевого суду.
15. Підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме:
- застосування апеляційним судом норм статей 139, 147, 149 КЗпП України, 12, 13, 44, 83, 175,177 ЦПК України без урахування висновків щодо їх застосування, сформованих у постановах Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, від 16 листопада 2023 року у справі № 757/19682/18-ц, від 13 березня 2024 року у справі № 725/3821/23, від 21 серпня 2025 року у справі № 751/2190/24.
Відомості про рух справи в суді касаційної інстанції та межі розгляду справи судом
16. Ухвалою від 08 жовтня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з місцевого суду.
17. 20 жовтня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
18. За протоколом повторного автоматизованого розподілу від 03 червня 2026 року здійсненого у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю., справу передали колегії суддів у складі Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
19. ТДВ «СК «Кредо» зауважило, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця. 
Наголосило, що позивачка займала посаду начальника юридичного відділу і була під підпис ознайомлена з Положенням про юридичний відділ, згідно з яким:
«5.3. Начальник відділу у своїй діяльності керується функціями, правами і обов`язками, передбаченими цим Положенням»;
«5.7. Начальник юридичного відділу забезпечує виконання завдань, покладених на юридичний відділ, здійснює контроль та координує діяльність працівників, підписує документи»;
«5.9. Начальник, юрисконсульти юридичного відділу несуть відповідальність за виконання завдань юридичного відділу, доручень начальника юридичного управління, генерального директора, за стан документації, що перебуває у провадженні в працівника юридичного відділу, за її відповідність вимогам нормативно-правових актів, а також за невиконання ними завдань, покладених на них цим Положенням».
Зазначило, що розділом 3 «Функції» згаданого Положення визначено, що відділ відповідно до покладених завдань:
«3.6. Організовує претензійну та позовну роботу, представляє у встановленому законодавством порядку інтереси Товариства в судах, інших органах під час розгляду правових питань і спорів, дає правову оцінку претензіям, що пред`явлені Товариству(ом) у зв`язку з порушенням його майнових прав і законних інтересів».
Акцентувало увагу на тому, що розпорядження № 1023 ґрунтувалося на винних діях позивачки у невиконанні письмових розпоряджень Товариства від 14 та 21 серпня 2023 року, а також на невиконанні нею Положення про юридичний відділ, що привело до грошового стягнення з Товариства на суму 53 265,95 грн.
Розпорядження № 1043 ґрунтувалося на винних діях позивачки щодо незабезпечення нею, як начальником юридичного відділу, подання від імені Товариства відзиву на позовну заяву у справі № 908/1617/23, а також у невиконанні нею вимог Положення про юридичний відділ - незабезпечення захисту Товариства у цій справі, неявка в судові засідання представників тощо.
Ствердило, що винні дії позивачки підтверджені судовим рішенням у справі № 908/1617/23, у якому суд зазначив, що від відповідача в судове засідання ніхто не з`явився, жодних заяв, клопотань від Товариства не надійшло, відзив не поданий. Вважає, що ці обставини привели до стягнення з Товариства грошової суми.
Також зауважило, що в позові немає доводів про те, що діяння, за які позивачку притягнули до дисциплінарної відповідальності, не належать до її трудової функції. Дійшло висновку, що суди безпідставно вийшли за межі заявлених позовних вимог і обґрунтували незаконність оскаржених розпоряджень Товариства цією обставиною.
Позиція інших учасників справи щодо доводів касаційної скарги
20. 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити без задоволення касаційну скаргу ТДВ «СК «Кредо».
21. Наголосила на правильності висновків судів про наявний у відповідача як роботодавця обов`язок доведення вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку, а також про необхідність встановлення чи стосується порушення прав і обов`язків, які є складовими трудової функції працівника.
Також зауважила, що адресовані їй документи, за невиконання вимог яких її притягнули до відповідальності, не є розпорядженнями генерального директора, а є листами, на які вона відповіла у встановленому законодавством порядку.
Звернула увагу, що пункт 5.9 Положення про юридичний відділ за невиконання завдань покладає відповідальність не лише на начальника, а на всіх працівників відділу, тобто Товариство було зобов`язане провести ретельне розслідування та безпосередньо встановити винну особу, а не формально застосувати заходи впливу на неї.
Про факт ненадання відзиву і незабезпечення участі представника у справі № 908/1617/23, зауважила, що саме вона виявила і доповіла про цю обставину, яка є неумисною помилкою її підлеглої, в якої, до того ж комісія зі службового розслідування фактів порушення трудової дисципліни Товариства не забажала отримати жодних пояснень.
Наголосила, що під час дисциплінарного провадження Товариство не провело ретельного розгляду, не опитало працівників, не зібрало жодних доказів.
Заперечила проти доводів касаційної скарги про те, що вона не посилалася на те, що порушення, які стали підставою для притягнення її до відповідальності, не належать до її трудової функції, оскільки вона зазначила про це в документах по суті справи, зокрема у відповіді на відзив, та наголошувала на цьому в судовому засіданні.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Межі розгляду справи касаційним судом
22. Суд касаційної інстанції розглядає скаргу за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 цього Кодексу).
23. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
24. Критерії оцінки правомірності оскарженого судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
25. Верховний Суд перевірив у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами в оскаржених судових рішеннях норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.
Оцінка аргументів, наведених у касаційній скарзі
26. Задовольняючи позов та скасовуючи розпорядження відповідача про оголошення позивачці догани, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, керувався тим, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факту вчинення позивачкою дисциплінарних проступків, немає даних про винні дії позивачки щодо грубого порушення саме її трудових функцій як начальника юридичного відділу, які могли би бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення їй догани.
27. Верховний Суд вважає такий висновок судів, зроблений на основі оцінки зібраних у справі доказів, обґрунтованим з огляду на таке.
28. За змістом статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
29. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
30. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
31. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
32. До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).
33. У постанові від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 Верховний Суд зазначив, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. 
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. 
Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. 
Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. 
Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. 
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. 
Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
34. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника (див. постанову Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 487/1885/17).
35. Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, не обумовлених трудовим договором, і про які працівник не був поінформований належним чином (див. постанову Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 343/1678/19).
36. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути посилання на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець має зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників(див. постанови Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 299/2637/21, від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17).
37. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
38. У справі, що переглядається, суди дослідили, зокрема, оскаржені розпорядження відповідача, нормативний документ, який визначає права та обов`язки позивачки, зміст обставин, на основі яких позивачці оголосили догану, та зауважили, що на недоведеності вини позивачки в зазначених в оскаржених розпорядженнях обставинах. Тобто, що ці обставини виникли внаслідок неналежного виконання позивачкою своєї трудової функції.
Звернули увагу, що супроводження судових справ належить до посадових обов`язків не лише начальника, але й юрисконсультів юридичного відділу, проте відповідач не провів ретельного службового розслідування щодо встановлення винної особи, хоча позивачка зазначала, що саме вона виявила проступок у діях своєї підлеглої, яка і була уповноважена на представництво інтересів Товариства у справах, згаданих в оскаржених розпорядженнях.
Виходили з того, що в цілому з обставини (частина яких взагалі не конкретизована), на основі яких відповідач оголосив позивачці догани, не дають підстав для висновку про вчинення позивачкою діянь, що містять склад дисциплінарного проступку.
39. Верховний Суд вважає, що немає підстав стверджувати, що такі висновки судів є довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів.
40. Повертаючись до підстав касаційного оскарження, Верховний Суд зауважує, що висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим висновками Верховного Суду, сформованим у постановах, на які послався заявник у касаційній скарзі, позаяк:
- наведений зміст постанов Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 та від 21 серпня 2025 року у справі № 751/2190/24 є цитуванням норм статей 139, 147, 149 КЗпП України, а також відображенням висновків щодо елементів дисциплінарного проступку та можливості накладення стягнення лише у разі, якщо працівник порушив обов`язки, які є складовою його трудової функції. Ці висновки повною мірою відповідають наведеним вище висновкам Верховного Суду, які, своєю чергою, застосували суди попередніх інстанцій під час розгляду справи. Посилаючись на ці висновки заявник спонукає Верховний Суд до здійснення переоцінки доказів, що не належить до повноважень касаційного суду. У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів;
- у постанові від 16 листопада 2023 року у справі № 757/19681/18-ц Верховний Суд навів висновок про відсутність в апеляційного суду підстав для дослідження доказів, які без поважних причин не були подані до місцевого суду. У справі, що переглядається, не встановлено таких обставин, отже, цей висновок є нерелевантним;
- пославшись на висновки Верховного Суду, сформовані в постанові від 13 березня 2024 року у справі № 725/3821/23, щодо реалізації принципу диспозитивності у цивільному судочинстві, заявник зазначив, що позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, не посилалася на те, що діяння, за які її притягнули до відповідальності, не належать до її трудової функції. Однак, ці доводи є помилковими, оскільки зміст заяв по суті спору, які позивачка подала до місцевого суду, спростовує такі доводи.
41. Отже, доводи касаційної скарги не свідчать про застосування апеляційним судом норм статей 139, 147, 149 КЗпП України, 12, 13, 44, 83, 175,177 ЦПК України без урахування висновків щодо їх застосування, сформованих у наведених заявником постановах Верховного Суду.
За таких обставин в задоволенні касаційної скарги ТОВ «СК «Кредо» слід відмовити.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Щодо суті касаційної скарги
42. За частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
43. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44. З огляду на наведені вище мотиви цієї постанови, Верховний Суд вважає за неодмінне касаційну скаргу ТОВ «СК «Кредо»залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Щодо судових витрат
45. Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
46. Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» залишити без задоволення.
2. Рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 23 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Мартєв	
		
	С. О. Карпенко	
		
	І. М. Фаловська