Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року        м. Рівне

Справа № 570/603/26
Провадження № 33/4815/668/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
захисника – Теперик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Теперик О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2026 року о 12 год. год. 09 хв. в с. Милостів Рівненського району Рівненської області по вул. Троїцька, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcоtest Drager 6810, що підтверджується тестом № 3094 від 31 січня 2026 року, результат огляду становить 1,56 ‰ проміле, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Теперик О.В.просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП. 
Доводить, що до моменту приїзду працівників поліції  ОСОБА_1 ремонтував на узбіччі власний автомобіль, який минулого дня вийшов з ладу. До нього під`їхав автомобіль патрульної поліції. В подальшому патрульні повідомили ОСОБА_1 , що йому необхідно переставити автомобіл на 10 метрів далі, що він і зробив. Після цього до нього підійшов працівник поліції і запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Вважає, що такими діями працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на вчинення правопорушення з метою притягнення його до відповідальності.
Заслухавши доводи захисника Теперик О.В.на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами, особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При прийнятті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону було дотримано.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні достатніх і достовірних доказах, яким надано належну юридичну оцінку.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за встановлених судом обставин підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №579909 від 31 січня 2026 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду є позитивним та становить 1,56‰ проміле (а.с. 2); результатом тесту № 3094 від 31 січня 2026 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcоtest Drager 6810, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,56‰ проміле) (а.с. 3); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, відповідно до якого ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся у зв`язку з його відмовою (а.с. 2); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (файл 0006, час: 06:00 – 08:07), відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі (файл 0006, час: 08:24 – 08:27) та визнання факту вживання алкоголю (файл 0008, час: 02:27).
Зазначені докази є узгодженими між собою та з іншими доказами у справі, сумнівів у їх належності та допустимості не викликають, а тому є належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки містять фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, що у процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття людей.
Так, апеляційний суд виходить з того, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано відеозаписом безперервно, у зв`язку з чим долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 чи порушення ними порядку оформлення адміністративних матеріалів, що могли б ставити під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновків службових розслідувань, оскарження дій, судових рішень тощо) до апеляційної скарги не додано.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 ремонтував автомобіль, який залишив вчора на узбіччі дороги і що працівники поліції під`їхали і спровокували його, щоб він сів за кермо та від`їхав на кілька метрів вперед не є переконливими, оскільки згідно з відеозаписом ОСОБА_1 жодного разу не вказав працівникам поліції, що вони його спровокували до керування автомобілем. Разом з цим, будь-яких інших доказів на підтвердження даних доводів сторони захисту матеріали справи не містять. 
Відеозаписами зафіксовано, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, оскільки в доньки був день народження (файл 0008, час: 02:27).
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке, на думку апеляційного суду, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Теперик О.В. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович