УХВАЛА

29 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 521/17906/24
провадження № 61-4874ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 

розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Керуюча компанія КОІН» про визнання протиправною бездіяльності у ненаданні інформації на адвокатські запити від 16 серпня 2024 року та від 30 серпня 2024 року та зобов?язання відповідача невідкладно надати таку інформацію.

Хаджибейський районний суд міста Одеси рішенням від 16 червня 2025 року позов ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Одеський апеляційний суд постановою від 29 січня 2026 року скасував рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16 червня 2025 року та ухвалив нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність ПП «Керуюча компанія КОІН» щодо ненадання інформації ОСОБА_1 на адвокатський запит від 16 серпня 2024 року та адвокатський запит від 30 серпня 2024 року.

Зобов`язав ПП «Керуюча компанія КОІН» надати адвокату ОСОБА_1 інформацію на адвокатський запит від 16 серпня 2024 року та адвокатський запит від 30 серпня 2024 року.

Стягнув з ПП «Керуюча компанія КОІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 664,64 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 12 березня 2026 року відмовив узадоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу. 

Верховний Суд ухвалою від 23 березня 2026 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «Керуюча компанія «КОІН» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі позовом ОСОБА_1 до ПП «Керуюча компанія КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України. 

10 квітня 2026 року ОСОБА_1, через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2026 року в указаній справі. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.
Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі щодо визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України та не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржених судових рішень в касаційному порядку.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко