УХВАЛА

04 червня 2026 року 
м. Київ
справа №140/228/26
адміністративне провадження №К/990/23995/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Курбай Людмили Миколавїни на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності,
УСТАНОВИВ:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України АДРЕСА_1 від 17 травня 2024 року №667-ос «Про особовий склад» у частині продовження дії його контракту понад встановлений строк;
-визнати протиправною бездіяльність начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо незвільнення його з військової служби після закінчення строку контракту.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі №140/228/26 - без змін.
25 травня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у цій справі.
Заявник касаційної скарги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, після перегляду її судом апеляційної інстанції, про повернення позовної заяви. 
Згідно з частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України м. Львів від 17 травня 2024 року №667-ос "Про особовий склад" у частині продовження дії контракту ОСОБА_1 , представник позивача Курбай Л.М. звернулася до суду 05 січня 2026 року, тобто, із значним пропуском місячного строку звернення до суду. Суд зазначив, що позивач, будучи обізнаним про прийняття щодо нього оскаржуваного наказу та користуючись професійною правничою допомогою, не був обмежений у можливості ініціювати судовий розгляд у найкоротші строки. Будь-яких об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду з моменту отримання 06 червня 2025 року стороною позивача у справі №140/2934/25 спірного наказу (зокрема, й шляхом зміни предмета позову) чи з моменту ухвалення 11 листопада 2025 року судом апеляційної інстанції постанови у справі №140/2934/25, не наведено.
Таким чином, судом першої інстанції застосував пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України та повернув позовну заяву. 
Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що 20 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Предметом позову є незвільнення ОСОБА_1 з військової служби.
04 липня 2025 року Волинським окружним адміністративним судом ухвалено рішення відповідно до якого відмовлено в задоволенні позову, зокрема з підстав наявності Наказу від 17.05.2024 року №667 «Про особовий склад», яким продовжено дію контракту ОСОБА_1 , а 11 листопада 2025 року Восьмий апеляційним адміністративний судом ухвалено постанову про залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Скаржник вказує, що в разі подання цього позову раніше до ухвалення рішення Восьмим апеляційним адміністративним судом в судовій системі існувало б дві судові справи з підстав звільнення з військової служби ОСОБА_1 з тими ж сторонами і з обставинами, які одночасно розглядались би різним складом суду, що є процесуально недопустимим.
Скаржник зазначає, що після отримання відповіді на адвокатський запит 05 грудня 2025 року позивач ознайомився з оскаржуваним наказом та отримав відповідь відповідача, про те, що ОСОБА_1 з таким наказом не ознайомлювався.
Скаржник вказує, що позивач об`єктивно не мав можливості своєчасно оскаржити наказ, оскільки не був належним чином ознайомлений з його змістом, а про існування такого наказу дізнався лише під час судового розгляду іншої справи та після отримання відповіді на адвокатський запит.
Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судом першої інстанції щодо пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України щодо підстави для повернення позовної заяви. 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Курбай Людмили Миколавїни на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності.
2. Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду справу №140/228/26.
3. Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
підлягає.
Суддя-доповідач: С.А. Уханенко
Судді: М.В. Білак
А.В. Жук