Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2026 р. Справа153/474/26
Провадження2/153/244/26-ц 
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Дзерина М.М.
за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №22725 від 06.11.2024 по нарахованих та несплачених процентам у розмірі 33000 грн. судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2662 гривні 40 копійок та 10000 гривень витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22725, який відповідач підписав електронним цифровим підписом. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачеві надано кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 730 днів (до 06.11.2026), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування (365% річних). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 958892 направлявся відповідачу 06.11.2024 о 18:18:31год., шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 06.11.2024 шляхом електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 958892 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https/procent.com/ua. Кредитні кошти у сумі 5000,00 грн. були направлені відповідачу 06.11.2024 на платіжну картку № НОМЕР_3 . Відповідно до п.1.2. кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % від суми кредиту за кожен день користування (365% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. кредитного договору становить 730 днів. Відповідно до п.1.3. договору, періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів. Відповідно до п.п.2.4.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п.1.3. кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Починаючи з 26.11.2024 відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку із чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 06.11.2024, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 06.11.2024 по 09.02.2026. Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 кредитного договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 09.02.2026 становить 33000 грн. за період з 06.11.2024 по 09.02.2026, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1% за кожен день користування кредитом (365 % річних) та графіку платежів. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін та витребувано докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ ФК «ПРОЦЕНТ». 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст.128 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 шляхом підписання відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «958892» укладено кредитний договір №22725 від 06.11.2024.
Відповідно до кредитного договору №22725 від 06.11.2024 відповідачу надавався кредит на наступних умовах: сума кредиту: 5000 грн. Строк, на який надається кредит – 730 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % від суми кредиту за кожен день користування (365% річних).
Згідно п. 1.1 Кредитного договору ТОВ «ФК «Процент» зобов`язалось надати ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом строки, визначені цим Договором.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % від суми кредиту за кожен день користування (365% річних).
Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 730 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору.
Відповідно до п.п.2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Перерахування коштів у розмірі 5000 грн. підтверджено повідомленням №20260217 від 17.02.2026 року, з якого встановлено, що кошти в сумі 5000 грн. перераховано на платіжну картку № НОМЕР_3 призначення платежу: перерахування коштів за договором 22725 від 06.11.2024 на умовах фінансового кредиту.
Із копії детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №22725 від 06.11.2024 встановлено, що станом на 09.02.2026 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №22725 від 06.11.2024 складає: 38000 грн. в тому числі: строкова заборгованість за сумою кредиту – 5000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом – 23 000 грн., заборгованість за штрафами 10 000 грн.
Із витребуваних судом доказів встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку АТ «Ощадбанк» емітовано картку №№ НОМЕР_4 . 
З копії платіжної інструкції наданої АТ «Ощадбанк» від 08.11.2024 року встановлено, що на картковий рахунок ОСОБА_1 було зараховано кредитні кошти в сумі 5000 грн. від ТОВ «ФК Процент»
Із виписки про рух коштів за період з 06.11.2024 по 11.11.2024 встановлено, що 08.11.2024 здійснено переказ коштів ОСОБА_1 у сумі 5000 грн.
Відтак, ТОВ «ФК «Процент» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору №22725 від 06.11.2024.
Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
Відповідно, станом на 09.02.2026 у відповідача утворилась заборгованість за процентами за користування кредитом та штраф за порушення умов кредитного договору у загальному розмірі 33 000 грн., за період з 06.11.2024 по 09.02.2026, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за договором №22725 від 06.11.2024.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.526,527,530,611,651,1048,1050,1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.ст.1048,1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма запропонованими умовами договору, зокрема з умовами нарахування процентів, підписавши кредитний договір, вона розуміла, яка сума надається, на який строк, та на яких умовах застосовується та чи інша процентна ставка, позивач підтвердила це своїм електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, та відповідно погодився зі всіма умовами кредитного договору, підписавши його.
Натомість відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, не довів відсутність заборгованості або неправильність чи необґрунтованість її розміру, яку позивач просив стягнути, доказів, які б свідчили про відсутність вільного волевиявлення учасників правочинів або невідповідності їх внутрішньої волі на укладення кредитного договору суду також не надано.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22725 від 06.11.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 23000 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Щодо вимог про стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нарахований до сплати штраф в розмірі 10 000 грн., від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких.
Відтак, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №22725 від 06.11.2024 року в розмірі 23 000 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2662 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1855 грн. 61 коп., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог 
За ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн. підтверджується: договором про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024, копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018, копією довіреності від 03.06.2024, актом приймання-передачі наданих послуг №103 від 26.01.2026, витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №103 від 26.01.2026, платіжною інструкцією №4298 від 30.01.2026.
Оскільки позивачем ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6969 грн. 69 коп., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 264-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ» (03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41466388) заборгованість за кредитним договором №22725 від 06.11.2024 року в розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ» (03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41466388), понесені судові витрати у загальній сумі 8 825 (вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 30 (тридцять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ», місцезнаходження 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела,4, код ЄДРПОУ 41466388.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст судового рішення складено 04 травня 2026 року.
Суддя М.М. Дзерин