Справа № 548/1086/26
Провадження №1-кп/548/188/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Хорола кримінальне провадження № 120265175590000025 по обвинуваченню 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою світою, непрацюючого, неодруженого, такого, що має на утриманні непрацездатного батька, пільгових статусів, інвалідності не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В: 
наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 07.11.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду помічника гранатометника гранатометного відділення взводу охорони та оборони роти охорони вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
11 березня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Києві, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, вступив в попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою з метою виготовлення завідомо підробленого документу.
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у Національному Науковому Центрі хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова НАМН України, розташованому за адресою вулиця Академіка Шалімова, будинок 30, місто Київ, 11 березня 2025 року, під час перебування на лікуванні розпочав спілкування із невстановленою досудовим розслідуванням особою, під час якої остання повідомила про можливість виготовлення завідомо підробленого документу. Спілкуючись із зазначеною особою, вони узгодили зміст виконуваних функцій кожного, а саме невідома особа повідомила ОСОБА_4 , що йому необхідно надати для виготовлення посвідчення водія копію ID-картки, зразок свого підпису, фотозображення та грошові кошти у сумі 12000,00 грн, що являється винагородою за виготовлення та відправку посвідчення водія, та після цих дій невстановлена досудовим розслідуванням особа здійснить виготовлення та передачу посвідчення водія.
У подальшому ОСОБА_4 надав невстановленій слідством особі копію ID-картки, зразок свого підпису та фотозображення, а не встановлена слідством особа внесла персональні дані ОСОБА_4 в бланк посвідчення водія, після чого, перебуваючи в місті Києві, особисто передала підроблене посвідчення водія ОСОБА_4 . Тобто, дії як ОСОБА_4 , так і невстановленої слідством особи були охоплені спільним умислом на виготовлення підробленого офіційного документу, з розподілом функцій.
Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Києві, особисто отримав від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортними засобами категорії «А», «В», видане, згідно з його змістом, 12.03.2025 територіальним сервісним центром 8041, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що перебувають у офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів
№СЕ-19/117-26/3316-ДД від 19.02.2026, бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_2 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 21-3589. 2025 р. І кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу (тобто є підробленим). 
13 лютого 2026 року близько 17.20 год ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-11022», д.н.з. НОМЕР_3 , у с. Єрківці Лубенського району Полтавської області по вул. Центральній був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області за порушення правил дорожнього руху. Після цього ОСОБА_4 пред`явив працівникам СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_2 на своє ім`я. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю. Надав пояснення, які повністю узгоджуються із фактичними обставинами зазначеними в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся та пообіцяв подібного у подальшому не вчиняти. 
Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу цього обвинуваченого.
Суд вважає, що кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його, вчиненому групою осіб за попередньою змовою та за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа є вірними.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття, перше притягнення до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд по справі не вбачає. 
Виходячи з викладеного, суд призначає ОСОБА_4 міру покарання в межах, встановлених в санкціях статтей за ч. 3 ст 358 КК України у виді позбавлення волі та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені різними статтями, а саме ст.ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, тому остаточне покарання йому слід визнати за сукупністю злочинів відповідно до положень ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. 
Ураховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, той факт, що обвинувачений скоїв їх вперше та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Згідно зі ст. 124 ч. 2, ст. 126 КПК України із обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2228,50 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, 
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп.
Речові докази у вигляді: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.2025; свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення вкаліфікації водіїв серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , виданого 12.03.2025 та інформацію з ЄДЕМВО за вих. № 18753-2025 від 12.03.2025 на ім`я ОСОБА_4 ; диск DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер працівників СРПП ВНП № 2 Лубенського РВП за 13.02.2026, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 120265175590000025, залишити у цих матеріалах.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.
Повний текст вироку виготовлено 27.05.2026.

Головуючий