ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 Справа № 914/46/26 
місто Львів 
Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, за участі секретаря судового засідання Ольги КРАВЕЦЬ, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі 
позивача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, місто Золочів, Золочівський район, Львівська область 
відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО”, село Ботар, Виноградівського району, Закарпатської області 
до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД”, місто Київ
про: 1) розірвання договору оренди землі від 18.08.2015; 2) повернення земельної ділянки; 3) стягнення 117 091,73 грн заборгованості. 
За участі представників сторін:
від прокуратури: Трач Андрій Олегович – представник прокуратури;
від позивача: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ 
У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовомПершого заступника керівника Золочівськоїокружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” та Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” про 1) розірвання договір оренди землі від 18.08.2015, щодо земельної ділянки площею 37,5577 га, кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, правонаступником якого є Золочівська міська рада Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО”; 2) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” повернути власнику - Золочівській міській раді Львівської області земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218) площею 37,5577 га, яка знаходиться на території Золочівської територіальної громади/міської ради Львівської області; 3) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” на користь Золочівської міської ради Львівської області заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 117 091,73 грн.
Хід розгляду справи викладено у наявних в матеріалах ухвалах суду та відображено протоколах судових засідань.
Представник прокуратури в судове засідання 14.05.2026 з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити повністю.
Позивач явки повноважного представника в судове засідання 14.05.2026 не забезпечив, проте, 14.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява (вх.№10854/26) в якій зазначає, що позивач позов підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. 
Відповідачі явки повноважних представників в судове засідання 14.05.2026 для розгляду справи по суті не забезпечили. Заяви, клопотання станом на момент проведення судового засідання до суду не надходили. 
Явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.
Суд, враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті та постановлення рішення у справі в даному судовому засіданні.
Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено. 
У судовому засіданні 14.05.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Правова позиція сторін. 
Позиція прокурора.
В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Зокрема, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” на користь Золочівської міської ради заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 117 091,73 грн., розірвати договір оренди землі від 18.08.2015, щодо земельної ділянки площею 37,5577 га, кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, правонаступником якого є Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО”, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” повернути власнику Золочівській міській раді Львівської області земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), площею 37,5577 га, яка знаходиться на території Золочівської територіальної громади міської ради Львівської області.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про те, що відповідачем-1 орендну плату за користування земельною ділянкою несвоєчасно оплачується, у зв`язку з чим виникла заборгованість з березня 2022 по листопад 2025 на суму 117 091,73 грн, орендована земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та всупереч вимогам пункту 6.3 договору оренди земельної ділянки від 18.08.2025 укладено договір суборенди земельної ділянки без згоди на це орендодавця.
У зв`язку з вищенаведеним просить суд позов задовольнити. 
Позиція позивача.
Позивачем подано через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі повноважного представника, позовні вимоги прокурора підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов (вх.№10854/26 від 17.04.2026). 
Позиція відповідача-1.
Відповідач відзив на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив. 
Позиція відповідача-2.
Відповідач-2 проти позову заперечив, виклав свою позицію у відзиві, в якому зазначив наступне.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обгрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави
У правовідносинах відсутня будь-яка можливість подальшого відчуження об`єкта оренди чи його вибуття із власності держави. Об`єкт оренди (земельна ділянка) не вибула із власності держави.
Крім того, заборгованість із сплати орендної плати не є значною та складає невеликий період її не виплати.
Відтак, із даних правовідносин не спостерігається взагалі можливість настання жодних негативних наслідків для Золочівської міської ради (позивача).
Натомість про факт стабільності орендних відносин свідчить довготривале (із 2015 року) повне та належне виконання умов договору оренди.
Крім того, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності (вх.№ 2209/26 від 23.01.2026). 
На підставі вищезазначеного, просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Обставини встановлені судом. 
18.08.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО”, (далі - орендарем, відповідачем-1) на підставі протоколу електронних земельних торгів №219 від 18.08.2015 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4621883300:06:000:0040) площею 37,5577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі 37,5577 га пасовища, розташованої за межами населених пунктів на території Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області .
За умовами пункту 2.1 договору, в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 37,5577 га, у тому числі: 37,5577 га пасовища.
Кадастровий номер земельної ділянки 4621883300:06:000:0040 (пункт 2.2. договору)
Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 договору - категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ^
На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна та об`єкти інфраструктури (пункт 2.5. договору). 
Пунктом 2.6 договору передбачена нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 25.06.2015 становить 78 088,09 грн з урахуванням коефіцієнту індексації.
Відповідно до пункту 2.7 договору земельна ділянка, яка передається в оренду не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
Пунктом 3.1 договору передбачено, що такий договір укладено на строк 14 років.
Відповідно до пунктів 4.1 - 4.4 договору плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів від 18.08.2015 у розмірі річної орендної плати, що становить 35 003,94 грн. підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 33212812700206 в ГУ ДКСУ у Львівській області (одержувач місцевий бюджет в Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області), код платежу 18010600.
Згідно з пунктом 4.2. договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.
Пунктами 4.3. та 4.4. договору сторони узгодили, що орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів. 
Орендна плата вноситься орендарем у такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до пункту 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Сторонами у пункті 5.3. узгоджено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Пунктом 6.3. договору передбачено, що орендар не має права передавати земельну ділянку в суборенду без згоди орендодавця.
Відповідно до пункту 6.4 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем протягом 3 робочих днів, починаючи з дня державної реєстрації права оренди за актом приймання-передачі. 
Пунктом 9.4.8 договору визначено обов`язок орендаря самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою в порядку, передбаченому статті 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Відповідно до пунктів 9.1.1., 9.4.6. договору орендодавець має право вимагати від орендаря, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.
Пунктом 9.1.1. договору передбачено права орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки у відповідності із цільовим призначенням згідно з цим договором, дотримання екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства України, державних стандартів, норм і правил, а також вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для здійснення контролю за додержанням орендарем умов договору та вимог законодавства.
Відповідно до пункту 12.3. договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.
Пунктом 13.1. договору , сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього договору.
Пунктом 15.4. договору передбачено, що взаємовідносини сторін за договором, які неврегульовані цим договором регулюються чинним законодавством України. Невід`ємною частиною договору є: план або схема земельної ділянки, протокол земельних торгів від 18.08.2025 року; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що 25 04.2022 між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” (орендарем, відповідачем-1), та Товариством з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” (суборендарем, відповідачем-2) укладений договір суборенди вищезазначеної земельної ділянки на строк до 13.08.2029.
Пунктом 1 договору суборенди землі від 25.04.2022 передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” (відповідач-1) надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” (відповідач-2) приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 37,5577 га з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території село Княже Золочівського району Львівської області та належить орендарю на праві оренди.
Відповідно до пунктів 10,11 договору суборенди від 25.04.2022, суборендна плата за договором дорівнює розміру орендної плати за договором оренди та вноситься суборендарем у встановленому договором оренди порядку та формі з врахуванням вимог Податкового кодексу України. Обчислення розміру суборендної плати здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації визначених законодавством.
30.12.2020 державним реєстратором зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку за Золочівського міською радою (код СДРПОУ 04055908) (номер запису про право власності:40040018) та одночасно внесено запис про припинення права державної власності в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.
Підставою для здійснення реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку став Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».
01.09.2015 внесено зміни до відомостей про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди до 31.08.2029 Товариство з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” на вказану земельну ділянку, змінено орендодавця -Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області (номер запису 11066293).
26.05.2022 до відомостей про державну реєстрацію іншого речового права внесені дані щодо суборенди вказаної ділянки, суборендар – Товариство з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” (відповідач 2) право суборенди до 13.08.2029 (номер запису 46941015). Інші відомості про спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.
30.12.2020 Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області (орендодавцем, позивачем) набуто право власності на спірну земельну ділянку, та до останньої перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі від 18.08.2015 №б/н.
З інформацій Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається №12687/5/13-01-04-10-07 від 25.11.2025 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем 1) допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю, за договором оренди землі від 18.08.2015, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 37,5577 га з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040.
Листом Головне управління державної податкової служби у Львівській області скеровало на адресу окружної прокуратури податкові декларації з плати за землю, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» за 2023 рік та за 2024 рік з яких вбачається, що нарахована сума річної орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 за 2023 рік складає 42 004,71 грн. (щомісячний розмір орендної плати становить – 3 500,39 грн.) та за 2024 рік складає 44 146,95 грн. (щомісячний розмір орендної плати становить – 3 678,91 грн.). За 2025 рік платником податку декларацію з плати за землю не подано.
Згідно з розрахунком податкового боргу з орендної плати за землю Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО», наданим органом Державної податкової служби вбачається, що станом на 20.11.2025 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідача 1) наявна заборгованість по орендній платі з юридичних осіб по Золочівській територіальній громаді в сумі 265 292,12 грн. (не сплачені підприємством суми нарахованої орендної плати за землю за 14 земельних ділянок, які впродовж 2023-2024 років декларувалися в одній податковій декларації (в тому числі і спірна), задекларовані згідно з податковими декларація за 2023 рік та за 2024 рік.
Щомісячні задекларовані суми сплати орендної плати (в тому числі за земельну ділянку з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 в розмірі 3 500,39 грн за 2023 рік та в розмірі 3678,91 грн за 2024 рік) з березня 2022 року сплачувались в неповному розмірі або не сплачувались взагалі.
Золочівська міська рада Львівської області на запит окружної прокуратури повідомила листами №4080 від 17.11.2025 та №4193 від 28.11.2025 про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем-1, орендарем) умов договору щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати, в яких зазначено про те, що впродовж березня 2022 року та поточного періоду 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідач 1) орендну плату за землю по договору не сплачувало взагалі або сплачувало частково та надано відповідний розрахунок розміру орендної плати по договору.
Відповідно до пунктів 4.1-4.6 договору оренди землі, розрахунку податкового боргу станом на 28.11.2025, податкових декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» з плати за землю за 2023 рік та 2024 рік, інформації Золочівської міської ради щодо несплати орендної плати за договором за період 2022- 2025 років встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачу-1) Золочівською міською радою за період з березня 2022 року по листопад 2025 року включно нараховано орендну плату за користування земельною ділянкою площею 37,5577 га з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 в сумі 117 091,73 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем-1) у грудні 2022 року сплачено на рахунок Золочівської міської ради (позивача) орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою згідно договору оренди від 18.08.2015 в сумі 24 736,05 грн, заборгованість на кінець грудня 2022 року становила 10 267,90 грн. 
Впродовж 2023-2025 років Золочівською міською радою (позивачем) від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідача 1) отримано тільки 2 платежі за оренду спірної земельної ділянки (5054,17 грн. в серпні 2023 року та 18977,87 грн в листопаді 2025 року).
За січень - грудень 2023 року включно Золочівською міською радою (позивачем) нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачу 1) заборгованість з орендної плати за землю в сумі 47 218,45 грн., за січень-грудень 2024 року – 91 186,87 грн, станом на 28.11.2025 – 117 091,73 грн.
29.03.2023 за вих.№0001137-1306-1301 органом Державної податкової служби направлено Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачу 1) направлено податкову вимогу.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що вид угідь земельної ділянки з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 площею 37,5577 га, вид угіддя: пасовища, дата державної реєстрації 08.10.2013. 
Право оренди земельної ділянки зареєстровано 01.09.2015 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем 1), номер запису про інше речове право 11066293 та право суборенди земельної ділянки зареєстровано 26.05.2022 за Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ЗАХІД» (номер запису про інше речове право 46941015).
З 01.09.2015 у орендаря виникло право оренди на спірну земельну ділянку, а також права та обов`язки орендаря за договором оренди землі від 18.08.2015, а з 26.05.2022 у суборендаря виникли права суборенди зазначеної земельної ділянки.
Відповідно до листа Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.11.2025 за №0.93-1/0/15-25 та Витягу № НВ-4601849572025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 24.11.2025 кадастровий номер земельної ділянки 4621883300:06:000:0040, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки – 37,5577 га, цільове призначення -01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-пасовище, нормативно грошова оцінка 137 528,89 грн..
Золочівська окружна прокуратура зверталася з запитом від 25.11.2025 за №14.54/05-39-5309 ВИХ-25 до Золочівської міської ради про стан виконання орендарем умов договорів, в тому числі щодо повнити та своєчасності оплати орендної плати, зазначивши розмір та період заборгованості з орендної плати перед місцевим бюджетом за кожним договором, скерувавши при цьому детальний розрахунок заборгованості (станом на дату відповіді) по кожному договору окремо, в якому зазначити суму та період заборгованості з розбивкою по місяцях, а також помісячно нараховані та сплачені суми; зазначенням реквізитів рахунку для зарахування коштів до місцевого бюджету; надання інформації чи Золочівською міською радою з моменту набуття права комунальної власності на вказані земельні ділянки 23.12.2020 та 30.12.2020 по даний час надавалася згода Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» на передачу земельної ділянки у суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД”; як передбачено пунктом 6.3, пунктом 9.3.4. договорів оренди від 13.08.2015 та 18.08.2015; чи сплачувались Товариством з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” з моменту кладення договорів про суборенду по даний час грошові кошти на рахунок Золочівської міської ради за земельні ділянки. 
Золочівською міською радою надала відповідь від 28.11.2025 за №4193 на лист першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури (№14.54/05-39-5309ВИХ-25), в якому зазначила про те, що Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області з моменту набуття права комунальної власності на зазначені земельні ділянки не приймалися рішення про щодо надання дозволу по передачі їх в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД”; грошові кошти у вигляді орендної плати за землю за земельні ділянки від Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” до бюджету Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області не надходили; заходи щодо стягнення боргу з орендної плати за землю, розірвання договорів оренди землі Золочівською міською радою не вживались та вживатися не будуть у зв`язку з великим навантаженням на відділ юридичного забезпечення та кадрової політики міської ради. 
Разом із цим, на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Золочівською окружною прокуратурою на адресу Золочівської міської ради 18.12.2025 за вих№14.54/05-39-5714ВИХ-25 надіслано повідомлення про намір звернення прокуратури до суду із даним позовом.
Таким чином, прокуратурою повідомлено Золочівську міську раду про виявлені порушення, однак, вказаний орган самостійно не звернувся до суду з позовом, що стало підставою для представництва прокуратурою.
Відтак, наведені обставини зумовили звернення керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” та Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” про 1) розірвання договір оренди землі від 18.08.2015, щодо земельної ділянки площею 37,5577 га, кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, правонаступником якого є Золочівська міська рада Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО”; 2) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” повернути власнику - Золочівській міській раді Львівської області земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218) площею 37,5577 га, яка знаходиться на території Золочівської територіальної громади/міської ради Львівської області; 3) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” на користь Золочівської міської ради Львівської області заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 117 091,73 грн.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо подання позову прокурором суд зазначає наступне.
Відповідачем 2 у відзиві на позов (вх.№ 2203/26 від 23.01.2026) зазначено, що прокурором необгрунтовано та недоведено підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зробила правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
У пункті 38 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (пункт 40 постанови).
Аналогічні правові висновки зазначено Верховним Судом у постанові від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18, постанові від 10.02.2021 у справі № 454/851/19.
Зі змісту листів Золочівської міської ради №4080 від 17.11.2025, №4193 від 28.11.2025 отриманих прокуратурою в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», вбачається, що, незважаючи на обізнаність про порушення Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” (відповідачем 1) вимог закону та умов договору, міською радою не вжито жодних заходів, спрямованих на захист інтересів держави в особі територіальної громади у спірних правовідносинах.
Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем і відповідачем, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, питання припинення правовідносин засобами цивільно-правового реагування, радою не вирішувалось.
При цьому, з цих листів вбачається, що при наявності факту систематичної несплати орендної плати відповідачем 1 та використання земельної ділянки відповідачем 2 не за цільовим призначенням, цивільно - правові заходи щодо розірвання договору та повернення земельної ділянки орендодавцем, згідно наявних повноважень, не вживалися.
Отже, щодо подання позову керівником Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, то він належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, дотримався порядку передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».
На думку суду прокурором дотримано встановлену частиною 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” процедуру, що в силу положень статей 44, 53 Господарського процесуального кодексу України наділяє прокурора процесуальною дієздатністю. 
Висновки суду.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями статті 15 закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності від 18.08.2015.
Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України. При цьому відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Поряд з цим, часиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до частини 1 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов.
Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Така ж відповідальність за невиконання умов договору оренди встановлена статтею 36 Закону України “Про оренду землі”: у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.
Як встановлено судом Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” (відповідачем 1) незважаючи на імперативні норми закону щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та взяті на себе зобов`язання згідно з договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності від 18.08.2015 № б/н (пунктів 4.1- 4.6, та пунктів 9.4.6 - 9.4.8 договору), свого обов`язку не виконував та допустив тривалу з березня 2022 по листопад 2025 заборгованість в сумі 117 091,73 грн.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, статті 270 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об`єктом оподаткування.
Згідно з статтею 265.1 Податкового кодексу України податок на майно складається: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.
Статтею 2 Закону визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 13 «Про оренду землі», статті 792 Цивільного кодексу України, договір оренди землі– це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату 
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, що встановлені цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, який виникає у платника за кожним податком і збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Згідно з пунктом 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Статтею 21 закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з пунктами 4.1- 4.4 договору оренди землі від 18.08.2015 плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів від 18.08.2015 у розмірі річної орендної плати, що становить 35003,94 грн підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 33219812700206 в ГУ ДКСУ у Львівській області (одержувач місцевий бюджет в Князівської сільської ради Золочівського району Львівської області), код платежу 18010600.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.
Орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів. Орендна плата вноситься орендарем у такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Пунктом 9.4.8 договору визначено обов`язок орендаря самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою в порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Частиною 1 статті 24 Закону «Про оренду землі» та пунктами 9.1.1, 9.4.6. договору передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. 
Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу під систематичною несплатою орендної плати, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
Листом Головне управління державної податкової служби у Львівській області скеровало на адресу окружної прокуратури податкові декларації з плати за землю, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» за 2023 рік та за 2024 рік з яких вбачається, що нарахована сума річної орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 за 2023 рік складає 42 004,71 грн. (щомісячний розмір орендної плати становить – 3 500,39 грн.) та за 2024 рік – 44 146,95 грн. (щомісячний розмір орендної плати становить -3 678,91 грн.). За 2025 рік платником податку декларацію з плати за землю не подано.
Згідно з розрахунком податкового боргу з орендної плати за землю Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО», наданим органом ДПС вбачається, що станом на 20.11.2025 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» наявна заборгованість по орендній платі з юридичних осіб по Золочівській територіальній громаді в сумі 265292,12 грн. (не сплачені підприємством суми нарахованої орендної плати за землю за 14 земельних ділянок, які впродовж 2023-2024 років декларувалися в одній податковій декларації (в тому числі і спірна), задекларовані згідно з податковими декларація за 2023 рік та за 2024 рік.
Щомісячні задекларовані суми сплати орендної плати (в тому числі за земельну ділянку з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 в розмірі 3 500,39 грн за 2023 рік та в розмірі 3678,91 грн за 2024 рік) з березня 2022 року сплачувались в неповному розмірі або не сплачувались взагалі. 
29.03.2023 за вих.№0001137-1306-1301 органом Державної податкової служби направлено Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачу 1) направлено податкову вимогу.
За період з березня 2022 по листопад 2025 Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області (позивачем) нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачу 1) заборгованість з орендних платежів за земельну ділянку площею 37,5577 га, кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), на суму 117 091,73 грн на підставі договору оренди земельної ділянки від 18.08.2015 №б/н . 
Доказів сплати заборгованості відповідач 1 не подав, а тому, заявлена позовна вимога про стягнення з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем 1) на користь Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (позивача) на суму 117 091,73 грн орендних платежів є правомірно заявленою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, суд зазначає наступне .
Згідно з статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Частиною 1 статті 32 закону України «Про оренду землі», визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. 
Як вбачається з інформацій Головного управління державної податкової служби у Львівській області №12687/5/13-01-04-10-07 від 25.11.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем 1) допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю, зокрема за Договором, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 37,5577 га з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040.
Відповідно до пункту 12.3 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором, а також внаслідок несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати, та з інших підстав, визначених чинним законодавством України.
Наведене свідчить про систематичне порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (відповідачем-1) умов договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі
Щодо вимоги про зобов`язання Товариству з обмеженою відповідальністю «Акріс-Захід» повернути власнику - Золочівській міській раді Золочівського району Львівської області земельну ділянку
Пунктом 9.4.5 договору оренди земельної ділянки від 18.08.2015 передбачено використання орендованої земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил.
Пунктом 12.3. договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.
Пунктом 6.3. договору передбачено, що орендар не має права передавати земельну ділянку в суборенду без згоди орендодавця.
Прокурор зазначив, що ще одною підставою для подання позову є укладення договору суборенди земельної ділянки загальною площею 37,5577 га з кадастровим номером 4621883300:06:000:0040 від 25.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІСА БІО” (відповідачем 1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю “АКРІС-ЗАХІД” (відповідачем 2) без згоди Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (позивача), як це передбачено пунктом 6.3 договору оренди землі №б/н від 18.08.2015.
Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області (позивач) листом від 28.11.2025 №4193 повідомила прокурора, що не надавала згоди на укладення договору суборенди земельної ділянки площею 37,5577 га.
Статтею 8 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду (частина перша). Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому (частина друга). Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі (частина третя). У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється (частина четверта). Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації (частина п`ята).
Суд зазначає, що для передачі в суборенду земельної ділянки, потрібна згода Золочівської міської ради (орендодавця, позивача), оскільки це передбачено умовами договору оренди землі від 18.08.2015. Право суборенди є похідним від права оренди земельної ділянки і не може суперечити умовам оренди. При чому, така згода орендодавця має передувати укладенню договору суборенди землі, а не отримуватися постфактум. Відтак, договір суборенди припиняється разом з договором оренди спірної земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 34 закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Відповідно до пункту 13.1 договору оренди земельної ділянки від 18.08.20215, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору.
Підсумовуючи наведене вище, заявлені позовні вимоги Золочівської прокуратури є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне.
Статтею 256 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного Кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ятастатті 261 Цивільного кодексу України).
За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.
Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263, 264 Цивільного кодексу України.
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 540-IX) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020 року. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі №910/18489/20.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 року до 30.06.2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями257-259,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк його дії.Закон № 2102-IX набрав чинності 17.03.2022 року.
Надалі Законом України від 08.11.2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився.
Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.
Таким чином, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився до 04.09.2025.
Подібні правові висновки висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24.
Враховуючи вищенаведене прокурором подано позов в межах строку позовної давності.
У даній справі позов подано в інтересах держави, а тому до оцінки строків пред`явлення вимог слід підходити з урахуванням публічного характеру правовідносин. Застосування надмірно формального підходу щодо строку позовної давності суперечило б завданням господарського судочинства, зокрема статті 2 Господарського процесуального кодексу України) та принципу верховенства права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі “Серявін та інші проти України” суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі “Трофимчук проти України”).
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі “Проніна проти України”, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Стандарт доказування “вірогідності доказів” на відміну від “достатності доказів”, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Розподіл судових витрат. 
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду прокурором було сплачено судовий збір в сумі 7 267,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3415 (внутрішній номер №471877439) від 16.12.2025.
Судовий збір покладається на кожного з відповідачів у рівних частинах.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 237,-238, 240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ
1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (90365, Закарпатська область, Виноградівський район, село Ботар, вулиця Петефі, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39492777) на користь Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (80700, Львівська область, місто Золочів, вулиця Шашкевича, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04055908) на рахунок UA758999980334119812000013879 отримувач ГУК Львів/Золочівська тг/18010600, код отримувача ідентифікаційний код юридичної особи 38008294, банк отримувача: казначейство України (ел.адм.подат.) заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 117 091,73 грн згідно договору оренди земельної ділянки від 18.08.2015 № б/н.
3. Розірвати договір оренди землі від 18.08.2015, щодо земельної ділянки площею 37,5577 га, кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218), укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області (79019, місто Львів, проспект В.Чорновола,4, ідентифікаційний код юридичної особи 39769942), правонаступником якого є Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (90365, Закарпатська область, Виноградівський район, село Ботар, вулиця Петефі, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39492777).
4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ЗАХІД» (01032, місто Київ, вулиця Жилянська, 106-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 43706726) повернути власнику – Золочівській міській раді Золочівського району Львівської області (80700, Львівська область, місто Золочів, вулиця Шашкевича, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04055908) земельну ділянку кадастровий номер 4621883300:06:000:0040 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 670437646218) площею 37,5577 га, яка знаходиться на території Золочівської територіальної громади /міської ради Львівської області.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА БІО» (90365, Закарпатська область, Виноградівський район, село Ботар, вулиця Петефі, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39492777) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, ідентифікаційний код юридичної особи 02910031, UA138201720343140001000000774 у ДКСУ у місті Києві, (79005, місто Львів, проспект Шевченка, 17/19) витрати зі сплати судового збору у сумі 3 633,60 грн.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ЗАХІД» (01032, місто Київ, вулиця Жилянська, 106-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 43706726) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, ідентифікаційний код юридичної особи 02910031, UA138201720343140001000000774 у ДКСУ у місті Києві, (79005, місто Львів, проспект Шевченка, 17/19) витрати зі сплати судового збору у сумі 3 633,60 грн.
7. Накази видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили. 
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.
Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua. 

Повний текст рішення 
складено 25.05.2026 

Суддя Сухович Ю.О.