ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/460/26
Провадження № 2/292/414/26 
ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області
головуюча суддя Гуц О.В. секретар судового засідання Риданова Г.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В :

У травні 2026 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, 03 серпня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №75935857, у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1350,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 1,99 % у день за користування кредитними коштами. 
22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75935857.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75935857.
У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить - 13367,58 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9366,93 грн., нараховані 3% річних - 0,65 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором №75935857 від 03.08.2021 в розмірі 13367 грн. 58 коп., а також понесені ним судові витрати, в тому числі: витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 9 000 грн.
Ухвалою судді від 02.06.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з"явився, у поданій позовній заяві позивачем зазначено про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання, призначене на 01.07.2026, не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся за вказаною в позовній заяві адресою. До суду повернувся конверт з відміткою про його невручення у зв"язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. 
З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. 
За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. 
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. 
Судом встановлено, що 03.08.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та позичальником, яким є ОСОБА_1 , укладено Договір позики № 75935857 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 отримав суму позики у розмірі 1350,00 грн. в межах строку дії Договору 30 днів, процентна ставка базова (фіксована) - 1,99 % в мажах строку кредиту, 0,80% - знижена процентна ставка/день; 2,70% - процентна ставка за понадстрокове користування позикою; 1253,68 % - річних, 1672,38 грн. - орієнтована загальна вартість позики. Дата надання позики - 03.08.2021, дата повернення позики (останній день) - 02.09.2021.
Пунктом 5.2 договору передбачено, що до його підписання Позичальник вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) що розміщені на сайті ті https://mycredit.ua/ua/docurnents--license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Відповідно до положень п.12 Договору, його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Додаток №1 до Договору позики № 75935857 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит передбачає, що 03.08.2021 відповідач отримав 1350,00 грн та мав повернути їх 02.09.2021 сплативши разом з кредитом відсотки в сумі 322,38 грн, що сукупно становить 1672,38 грн. 
Відповідач договір № 75935857 та додаток №1 до нього підписав одноразовим ідентифікатором - 9anEzQ7ASL.
Договір позики, разом із правилами надання грошових коштів у позику, затвердженими 11.02.2021, складають єдиний договір. 
Як вбачається з довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 06.11.2025, останній прийняв до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та завершення платіжної операції: Дата 03.08.2021; Номер платежу 5ec97f97-3c5d-4da6-8fb5-eb255984ff9d; Сума 1350,00 грн.; Отримувач Боруцький Назарій -ЕПЗ № НОМЕР_1 . 
08 серпня 2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору позики №75935857 від 03.08.2021 у електронній формі, яка підписана відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора: P7T1n6PO0x.
Відповідно до умов додаткової угоди, кредит відповідачу збільшено на 2650 грн., загальний розмір наданої позики становить 4000 грн. та сума до погашення зобов"язань за позикою становить 4838,98 грн..
Як вбачається з довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 06.11.2025, останній прийняв до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та завершення платіжної операції: Дата 08.08.2021; Номер платежу 128eеd32-57с3-406d-b0f5-d7с3е49а422f; Сума 2650,00 грн.; Отримувач Боруцький Назарій -ЕПЗ № НОМЕР_1 . 
З розрахунку заборгованості за Договором позики № 75935857 від 03.08.2021 складеного ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", вбачається, що станом на 22.02.2022 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 13366 грн. 93 коп., яка складається із: заборгованості за тілом позики - 4000,00 грн.; заборгованості за процентами - 9366 грн. 93 коп. ОСОБА_1 03.09.2021 здійснено оплату в сумі 636,80 грн., 10.09.2021 в сумі 501,48 грн., 18.09.2021 в сумі 581,08 грн., 28.09.2021 в сумі 1253,70 грн., а всього 2973,06 грн., з яких зараховано на погашення процентів.
22.02.2022 було укладено договір факторингу №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75935857. 
Відповідно до акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 та акту приймання-передавання реєстру боржників від 22.02.2022 за договором факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022, укладених між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 12130, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 153 662 582,15 грн.
З витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №22/02/2021 від 22.02.2022 вбачається, що серед інших боржників під № 3015 зазначається ОСОБА_1 , як боржник за Договором позики № 75935857 від 03.08.2021, на загальну суму 13366,93 грн., до якої включено: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9366,93 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022.
Згідно платіжного доручення № 333740001 від 23.02.2022, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" 6 382 999,39 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 75935857 складала - 13366,93 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9366,93 грн.; - нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України - 0,65 грн.. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики № 75935857, що доводиться також актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 за договором факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023. 
У Додатку №3 до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги міститься Реєстр боржників, право вимоги до яких перейшло від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», де серед інших боржників під №80848 зазначається ОСОБА_1 , як боржник за Договором позики № 75935857 від 03.08.2021, на загальну суму 13367,58 грн., до якої включено: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою; 9366,93 грн. -заборгованість за відсотками; 0,65 грн. -відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за період з 10.01.2023 (дата відступлення права вимоги) - 19.05.2026 (дата розрахунку), ОСОБА_1 має заборгованість за договором позики № 75935857 в загальній сумі 13367,58 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредита - 4000, 00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 9366, 93 грн.; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги -0,65 грн..
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором позики № 75935857 від 03.08.2021.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Судом встановлено, що договір та додаткова угода до нього між сторонами укладені в електронній формі, підписані електронним підписом ОСОБА_1 , відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису).
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами".
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договору та додаткової угоди до нього з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням їх електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
Судом встановлено, що договір про споживче кредитування та додаткова угода до нього між сторонами укладені в електронній формі, підписані електронним підписом відповідача ОСОБА_1 відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора направленого на його телефон.
Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Поданими доказами, позивачем доведено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором та додатковою угодою до нього виконало в повному обсязі, а саме - відповідачу надано кредит на загальну суму 4000 грн., які 03.08.2021 та 08.08.2021, відповідно перераховані на картковий рахунок відповідача.
У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти повністю не повернув.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 становить 13367,58 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредита - 4000, 00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 9366, 93 грн.; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги - 0,65 грн..
Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договором.
Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно ст.252 ЦПК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або роками. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У ст.631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити ваші права та виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору
Відтак, закінчення строку договору, який був належним чином виконаний позбавленою стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Як вбачається з пункту 2.2 договору позики, ОСОБА_1 надано позику на 30 днів, тобто з 03.08.2021 по 02.09.2021 включно. Відповідно до умов договору, відповідач мав повернути суму позики та сплатити проценти в розмірі 1,99%, які нараховуються щодня на залишок заборгованості.
У той же час, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 нараховані відсотки за користування кредитом по 11 січня 2022 року, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 30 днів. Останнім днем строку позики та відповідно нарахування відсотків є 02 вересня 2021 року.
Однак, зважаючи на те, що строк позики сплив 02 вересня 2021 року, суд вважає, що відповідачу необґрунтовано нараховані проценти після 02 вересня 2021 року.
Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики.
Після закінчення строку позики і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум позики матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку позики.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки нараховані в період строку кредиту з 03.08.2021 по 02.09.2021 (30 днів) на загальну суму 2388,00 грн., з розрахунку: 4000 грн. х 1,99% х 30 днів.
Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6388,65 грн., з них: за тілом кредиту - 4000 грн., за процентами - 2388,00 грн., нараховані 3% річних за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги -0,65 грн..
Нараховані 3% річних до введення воєнного стану в Україні (тобто до 24.02.2022).
Оскільки ОСОБА_1 не виконав умови договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 6388,65 грн., так як згідно укладеного договору позивач набув права вимоги до відповідача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат, то суд виходить із наступного.
Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс лист, заявку на надання юридичної допомоги №1869 від 01.04.2026, витяг з акту №21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 на суму 9000 грн. 
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Коллект центр" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (6388,65/13367,58)х9000 =4301 грн. 29 коп.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (6388,65/13367,58)х2662,40 = 1272 грн. 41 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926, IBAN: НОМЕР_3 , відкритий у АТ "Сенс Банк", код МФО 300346) заборгованість за договором №75935857 від 03.08.2021 в розмірі 6388 (шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 65 (шістдесят п"ять) коп., судовий збір в сумі 1272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) грн. 41 (сорок одна) коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4301 (чотири тисячі триста одна) грн. 29 (двадцять дев"ять) коп.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Гуц