606/403/26 

Р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року м. Теребовля 

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Ромазан Л.С.,
за участю секретаря судового засідання Будз М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі за текстом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 71311343 від 01.09.2025, № 6565667 від 29.08.2025 (далі за текстом договір). Кредитні договори підписані електронними підписами відповідача, що відтворені шляхом використання відповідачем одноразових ідентифікаторів. Підписанням кредитних договорів відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитних договорів.
Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі, а відповідач порушив обумовлені в договорах строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість за договором № 71311343 від 01.09.2025 у розмірі 11 550,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 3 500,00 грн., сума заборгованості за процентами 525,00 грн., сума заборгованості за комісією 525,00 грн., сума заборгованості за пенею/неустойкою 7 000,00 грн. та заборгованість за договором № 6565667 від 29.08.2025 у розмірі 22 793,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 9 000,00 грн., сума заборгованості за процентами 7 740,50 грн., сума заборгованості за комісією 1 552,50 грн., сума заборгованості за пенею/неустойкою 4 500,00 грн.
Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 у сумі 11 550,00 грн. та заборгованість за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025 у сумі 22 793,00 грн та сплачений судовий збір 2 662,40 грн.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, а також задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «Універсал банк» та АТ «Державний ощадний банк» докази. Запитувана інформація від АТ «Універсал банк» надійшла до суду 30.03.2026, від АТ «Державний ощадний банк» надійшла до суду 02.04.2026.
Представник позивача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.
Тому суд відповідно до статті 280 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором було укладено договір надання коштів у кредит за № 71311343, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 3 500,00 грн. строком на 30 днів (з 01.09.2025 по 30.09.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,500%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн). Крім того, договором передбачено у разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) йому нараховується 4,00% пеня на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор «15126», що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «pumbbank» за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні дані, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис «15126» 01.09.2025 о 10:31:58.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 71311343 від 01.09.2025 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), оскільки перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене, підтверджується електронною платіжною інструкцією № 1b521fa0-3e41-4a65-9991-24244e743afe від 01.09.2025.
Згідно із довідкою № КД-000027642 від 19.01.2026 ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020, укладеного між ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема підтверджено, що 01.09.2025 року перераховано ОСОБА_2 3 500,00 грн. номер платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 1b521fa0-3e41-4а65-9991-24244e743afe. 
З розрахунку заборгованості, сформованого 29.01.2026, вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 року становить 11 550,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 3 500,00 грн., сума заборгованості за процентами 525,00 грн., сума заборгованості за комісією 525,00 грн., сума заборгованості за пенею/неустойкою 7 000,00 грн.
З відомостей АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 06.04.2026 випливає, що на ім`я ОСОБА_1 банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_3 , з виписки по карті № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами.
Згідно з п.2.1 договору за цим договором кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит») на погоджений умовами договору строк (надалі «строк кредиту») шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.2.1.1 договору метою отримання кредиту є придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Пунктом 2.2 договору передбачено суму кредиту 3 500,00 грн, строк кредитування/ строк договору 30 днів, процентну ставку/день 0,500% (фіксована), комісію за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (525,00 грн), пеню 4,00%, дату повернення кредиту 30.09.2025.
Крім того, відповідачем була підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є додатком до договору.

Також 29.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором було укладено договір надання коштів у кредит за № 6565667, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 9 000,00 грн. строком на 360 днів (з 29.08.2025 по 23.08.2026) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 552,50 грн). Крім того, договором передбачено у разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) йому нараховується неустойка 450,00 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор «348185», що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ отримавши від «pumbbank» за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні дані, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис «348185» 29.08.2025 о 11:55:55.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 6565667 від 29.08.2025 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_4 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), оскільки перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене підтверджується електронною платіжною інструкцією № 19d973-e2d5-4437-b1cb-d72c137550c5 від 29.08.2025.
Згідно із довідкою № КД-000026237 від 19.01.2026 ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020, укладеного між ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема підтверджено, що 29.08.2025 ОСОБА_2 перераховано кошти в розмірі 9 000,00 грн. на його платіжну картку № НОМЕР_4 , номер платежу 19d973-e2d5-4437-b1cb-d72c137550c5 від 29.08.2025. 
З розрахунку заборгованості, сформованого 28.01.2026, вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 6565667 становить: 22 793,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 9 000,00 грн., сума заборгованості за процентами 7 740,50 грн., сума заборгованості за комісією 1 552,50 грн, сума заборгованості за пенею/неустойкою 4 500,00 грн.
Судом встановлено, що відповідач здійснив заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме 27.09.2025 провів часткову оплату по зазначеному кредитному договору на суму 40,00 грн. (позивачем враховано цю суму під час формування розрахунку заборгованості).
З відомостей АТ «Державний ощадний банк України» від 30.03.2026 випливає, що на ім`я ОСОБА_1 банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_5 , а з виписки по карті № НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами.
Згідно з п.2.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит») на погоджений умовами договору строк (надалі «строк кредиту») шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.2.1.1 договору метою отримання кредиту є придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Пунктом 2.2 договору передбачено, що сума кредиту 9 000,00 грн, строк кредитування/ строк договору 360 днів, процентна ставка/день (фіксована) 0,95%, неустойка/день 450,00 грн, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (1 552,50 грн), дата повернення кредиту 23.08.2026.
Також відповідачем була підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є додатком до договору.
28.11.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надіслало ОСОБА_1 вимогу про заборгованість.
При вирішенні спору суд застосовує наступні правові норми.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як слідує зі змісту частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
З кредитних договорів, укладених між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, вбачається, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлено в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Суд погоджується із заявленими позовними вимогами в частині стягнення основного боргу та відсотків, оскільки нарахування відсотків здійснено у відповідності до зазначених умов кредитних договорів та в межах строку дії кредитних договорів.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 в розмірі 4 025,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 3 500,00 грн., заборгованість за процентами 525,00 грн., та заборгованість за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025 в розмірі 16 740,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 9 000,00 грн., заборгованість за процентами 7 740,50 грн.

Що стосується вимоги про стягнення комісії у сумі 525,00 грн., пені/неустойки у сумі 7 000,00 грн. за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 та комісії у сумі 1 552,50 грн., пені/неустойки у сумі 4 500,00 грн. за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025, суд зазначає, що позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів»
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Так, у кредитних договорах №71311343 від 01 вересня 2025 року, № 6565667 від 29 серпня 2025 року, укладених між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 містяться умови про комісію за надання кредиту відповідно в розмірі 525 грн, яка нараховується за ставкою 15% відсотків від суми кредиту, в розмірі 1552.50 грн., яка нараховується за ставкою 17.25 % відсотків від суми кредиту.
Як вбачається із розрахунків про стан заборгованості за кредитними договорами №71311343 від 01 вересня 2025 року, № 6565667 від 29 серпня 2025 року у відповідача наявна заборгованість за комісіями, яка становить відповідно 525 грн. та 1552.50 грн.
Проте, суд звертає увагу, що в кредитних договорах не міститься зазначення конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія, пов`язана з наданням кредиту.
Позивач не надав доказів наявності, переліку послуги, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, зазначений позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу і погодження її зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. В зв`язку з чим положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 січня 2024 року в справі 727/5461/23, від 09 жовтня 2024 року в справі 582/202/22.
За таких обставин, пункт кредитних договорів про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними, а тому вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно із висновком Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по цей час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу неустойку за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 у сумі 7 000,00 грн. та неустойку за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025 у сумі 4 500,00 грн., які стягненню не підлягають, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 20 765,50 грн., з яких: за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 у розмірі 4 025,00 грн. (3 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 525,00 грн. заборгованість за відстоками), за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025 в розмірі 16 740,50 грн (9 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 740,50 грн. заборгованість за відсотками).
З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України та з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 609,95 грн (ціна позову 34 343,00 грн, що становить 100%, з яких задоволено вимог на суму 20 765,50 грн, що становить 60,47%, а тому при частковому задоволенні позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1 609,95 грн = 2 662,40 * 60,47%).
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 4 500,00 грн, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представник позивача просить стягнути з відповідача 4 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем на підтвердження таких витрат надано договір про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту № 3-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.01.2026, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію № 8b8b2е від 24.02.2026 року, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, як судовий збір, так і інші судові витрати, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи те, що позов задоволений частково, а саме на 60,47,%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 721,15 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12,13,76,81,141,247,258-259,263-265,273,279,280-284,354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 71311343 від 01.09.2025 у розмірі 4025 (чотири тисячі двадцять п"ять) грн., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 3 500,00 грн., заборгованість за процентами 525,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 6565667 від 29.08.2025 в розмірі 16 740 (шістнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 50 коп., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 9 000,00 грн., заборгованість за процентами 7 740,50 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» судовий збір у розмірі 1 609 (одна тисячі шістсот дев`ять) грн 95 коп. 
Стягнути із  ОСОБА_1 2 721 (дві тисячі сімсот двадцять одну) грн. 15 коп. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію даного рішення направити позивачу та відповідачу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 39861924.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.С. Ромазан