РІШЕННЯ
Іменем України

23 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/401/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський трейд холдинг" (код ЄДРПОУ 45867489) вул. Ганса Германа, 1/5, м. Одеса, Пересипський район, Одеська область, 65003
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙСЕЛЬКОМУНБУД" (код ЄДРПОУ 41701883), проспект Миру, 49А, м. Чернігів, 14000;
про стягнення 519 103,49 грн

за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський трейд холдинг" подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙСЕЛЬКОМУНБУД" про стягнення 519 103,449 грн заборгованості, з яких: 386 710,80 грн основного боргу, 23 405,86 грн інфляційні втрати, 99 287,16 грн подвійна облікова ставка та 9 699,67 грн 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору постачання скрапленого газу № ЛТХ120925 від 12.09.2025 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму понесених судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 04.06.2026, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Ухвала суду від 05.05.2026 була доставлена позивачу до електронного кабінету останнього 05.05.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Ухвала суду від 05.05.2026 направлялась відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу його місцезнаходження (згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань): пр-т Миру,49А, м. Чернігів,14000 та була повернута неврученою з відміткою поштового відділення “адресат відсутній”. 
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Отже, в розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді та обізнані про встановлені судом строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав, як і не надав жодних доказів у справі. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.
У судовому засіданні 04.06.2026 судом оголошено перерву до 17.06.2026.
05.06.2026 представником позивача подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути 386710,80 грн боргу, 25960,83 грн інфляційних нарахувань, 96712,27 грн пені, 9483,33 грн 3% річних.
У судовому засіданні 17.06.2026 суд розглянув заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Так, судом відмовлено у прийнятті заяви про зменшення розміру позовних вимог з огляду на те, що відповідно до ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Як встановлено судом, ухвалою суду від 05.05.2026 провадження справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 04.06.2026 о 10:00.
Отже, з урахуванням наведеного, заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог позивач мав право подати до 10:00 04.06.2026.
Заяву представником позивача подано 05.06.2026, тобто після першого судового засідання з розгляду справи по суті.
У той же час, судом подана позивачем заява розцінена як письмові пояснення і долучена до матеріалів справи.
У судовому засіданні 17.06.2026 представником позивача заявлено усне клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог. 
Суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні усного клопотання з огляду на те, що позивачем не обґрунтовано поважність причини пропуску, зокрема не наведено об`єктивних обставин, які були б непереборними і незалежними від його волевиявлення та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для подання відповідної заяви.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що аналіз норм законодавства дає підстави зробити висновок, що до строк для подання зави про збільшення/зменшення позовних вимог є преклюзивним (присічним). До преклюзивних відноситься процесуальний строк, який відповідно до прямої вказівки ГПК не підлягає поновленню. Тобто із змісту процесуальної норми, яка встановлює відповідний преклюзивний строк на вчинення процесуальної дії повинні бути зрозумілі наслідки його закінчення та неможливість поновлення пропущеного строку. Більш того, із закінченням преклюзивного строку припиняється існування самого процесуального права. Преклюзивний строк – це проміжок часу, у межах якого учасник справи може реалізувати належне йому процесуальна право та визначає межі існування самого процесуального права. Із закінченням преклюзивного строку втрачається не тільки право на вчинення процесуальної дії, й припиняється існування самого процесуального права.
У судовому засіданні 17.06.2026 суд після переходу до ухвалення судового рішення на підставі ст. 219 ГПК України відклав його проголошення до 11 год. 00 хв. 23.06.2026.
Ухвалою суду від 17.06.2026 сторони повідомлені про те, що проголошення рішення відбудеться 23.06.2026 об 11:00 год.
За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.
23.06.2026 судом підписано скорочене рішення на підставі ст. 240 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
12.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський трейд холдинг» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райсєлькомунбуд» (далі - Покупець) укладено договір постачання скрапленого газу № ЛТХ120925 (далі – Договір).
Відповідно до мов Договору:
п. 1.1. Постачальник зобов`язується у відповідності з замовленням передавати партіями у власність Покупцеві скраплений вуглеводневий газ (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору та Додаткових угод до нього.
п. 1.2. Номенклатура Товару, його кількість, ціна встановлюються Сторонами за взаємною згодою на основі заявки Покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, та складають невід`ємну частину цього Договору.
п. 2.2. Загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах.
п. 2.3. Покупець зобов`язується оплатити вартість (в розмірі 100%) Товару (в тому числі ПДВ), відображену в рахунках-фактурах та накладних документах на Товар (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі), на умовах:
- в день фактичного здійснення поставки/отримання Товару (дата зазначена у видатковій накладній). У разі, якщо поставка/відвантаження Товару відбувається у вихідний день, Покупець зобов`язаний здійснити оплату у перший робочий день після поставки/відвантаження Товару.
п. 3.9. Підписання видаткових накладних здійснюється шляхом обміну між Постачальником та Покупцем не пізніше ніж на наступний робочий день з дня отримання Товару:
- через електронний документообіг, визначений в розділі 11 даного Договору;
- через засоби електронного зв`язку фотокопій видаткових накладних з підписами Сторін та з подальшим обміном оригіналу видаткової накладної на поставлений Товар засобами поштового зв`язку.
п. 3.9.1. У разі відмови Покупця від підписання видаткової накладної, поставка вважається здійсненою на підставі підписаного акта приймання Товару.
п. 3.10. Підписуючи акт приймання Товару та/або товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та приймаючи Товар Покупець підтверджує, що поставка Товару відбулась на умовах попередньо узгоджених сторонами на конкретну поставку, щодо ціни, кількості, асортименту та умов постачання Товару.
п. 4.2. За порушення Покупцем строків виконання грошового зобов`язання за Договором: Покупець протягом 7 (семи) банківських днів з дати вимоги Постачальника зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми невиконаного в строк зобов`язання за кожний календарний день прострочення платежу.
п. 4.3. У випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором і відповідними Додатками до нього, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору.
п. 4.4. У випадку прострочення Покупцем терміну здійснення взаєморозрахунку передбаченого Договором або Додатковою угодою до Договору, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % (три відсотка) річних від простроченої суми за користування грошовими коштами.
п. 10.1. Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Закінчення строку дії договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання.
Розділом 11 Договору Сторонами врегульовано відносини електронного документообігу через один з вказаних сервісів: M.E.Doc, СОТА, FlyDoc, FREDO, API.ПТАХ. «Вчасно», або інші діючі аналогічні сервіси.
Відповідно до видаткових накладних №1014 від 15.09.2025 на суму 99 400,00грн; №1015 від 15.09.2025 на суму 144 840,00 грн; №1045 від 15.09.2025 на суму 181 760,00 грн; №1046 від 15.09.2025 на суму 170 400,00 грн; №2066 від 19.10.2025 на суму 100 100,00 грн; №2068 від 19.10.2025 на суму 61 600,00 грн; №2069 від 19.10.2025 на суму 78 540,00 грн; №2070 від 19.10.2025 на суму 163 240,00 грн; №2071 від 19.10.2025 на суму 135 520,00 грн; №2653 від 05.11.2025 на суму 91 800,00 грн; №2654 від 05.11.2025 на суму 140 760,00 грн; №2688 від 05.11.2025 на суму 97 920,00 грн; №2689 від 05.11.2025 на суму 180 540,00грн; №2814 від 09.11.2025 на суму 130 600,80 грн; №2781 від 09.11.2025 на суму 137 700,00 грн; №2780 від 09.11.2025 на суму 76 500,00грн; №2782 від 09.11.2025 на суму 214 230,60 грн; №3291 від 23.11.2025 на суму 126 400,00 грн; №3292 від 24.11.2025 на суму 79 000,00грн позивачем поставлено, а відповідачем прийнято Товар на загальну суму 2410851,40 грн.
Видаткові накладні підписані сторонами без зауважень та заперечень
Поставка позивачем Товару та його отримання відповідачем підтверджується також товарно-транспортними накладними №1014; №1015; №1045; №1046; №2066; №2068; №2069; №2070; №2071; №2653; №2654; №2688; №2689; №2814; №2781; №2780; №2782; №3291; №3292, податковими накладними №35 від 05.11.2025; №51 від 15.09.2025; №56 від 09.11.2025; №119 від 19.10.2025; №164 від 23.11.2025; №172 від 24.11.2025, акцизними накладними форми «П» №1611 від 15.09.2025; №1612 від15.09.2025; №1644 від 15.09.2025; №1646 від 15.09.2025; №2969 від 19.10.2025; №2972 від 19.10.2025; №2976 від 19.10.2025; №2979 від 19.10.2025; №2981 від 19.10.2025; №3673 від 05.11.2025; №3674 від 05.11.2025; №3713 від 05.11.2025; №3714 від 05.11.2025; №3822 від 09.11.2025; №3823 від 09.11.2025; №3824 від 09.11.2025; №3834 від 09.11.2025; №4437 від 24.11.2025; №4438 від 23.11.2025.
Відповідач частково оплатив вартість Товару в сумі 2024140,60 грн.
Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача склала 386710,80 грн.
У зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання по оплаті вартості Товару виконувалось з порушенням строків оплати, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 23405,86 грн інфляційних нарахувань, 99287,16 грн пені, 9699,67 грн 3% річних за період прострочення з 15.09.2025 по 28.04.2026.
Неналежне виконання відповідачем умов Договору стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 612 ЦК України визначає одним із основних видів порушення зобов`язання прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо оплати отриманих послуг, визначених договором, а тому невиконання зобов`язання з оплати є його порушенням.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято Товар на загальну суму 2410851,40 грн, що підтверджується видатковими накладними №1014 від 15.09.2025; №1015 від 15.09.2025; №1045 від 15.09.2025; №1046 від 15.09.2025; №2066 від 19.10.2025; №2068 від 19.10.2025; №2069 від 19.10.2025; №2070 від 19.10.2025; №2071 від 19.10.2025; №2653 від 05.11.2025; №2654 від 05.11.2025; №2688 від 05.11.2025; №2689 від 05.11.2025; №2814 від 09.11.2025; №2781 від 09.11.2025; №2780 від 09.11.2025; №2782 від 09.11.2025; №3291 від 23.11.2025; №3292 від 24.11.2025.
Факт поставки та отримання Товару також підтверджується товарно-транспортними накладними №1014; №1015; №1045; №1046; №2066; №2068; №2069; №2070; №2071; №2653; №2654; №2688; №2689; №2814; №2781; №2780; №2782; №3291; №3292, податковими накладними №35 від 05.11.2025; №51 від 15.09.2025; №56 від 09.11.2025; №119 від 19.10.2025; №164 від 23.11.2025; №172 від 24.11.2025, акцизними накладними форми «П» №1611 від 15.09.2025; №1612 від15.09.2025; №1644 від 15.09.2025; №1646 від 15.09.2025; №2969 від 19.10.2025; №2972 від 19.10.2025; №2976 від 19.10.2025; №2979 від 19.10.2025; №2981 від 19.10.2025; №3673 від 05.11.2025; №3674 від 05.11.2025; №3713 від 05.11.2025; №3714 від 05.11.2025; №3822 від 09.11.2025; №3823 від 09.11.2025; №3824 від 09.11.2025; №3834 від 09.11.2025; №4437 від 24.11.2025; №4438 від 23.11.2025.
Відповідно до умов Договору, а саме п. 2.3., строк оплати Товару становить:
по видатковій накладній №1014 від 15.09.2025 на суму 99 400,00грн – до 15.09.2025; 
по видатковій накладній №1015 від 15.09.2025 на суму 144 840,00 грн – до 15.09.2025; 
по видатковій накладній №1045 від 15.09.2025 на суму 181 760,00 грн – до 15.09.2025;
по видатковій накладній №1046 від 15.09.2025 на суму 170 400,00 грн – до 15.09.2025; 
по видатковій накладній №2066 від 19.10.2025 на суму 100 100,00 грн – до 20.10.2025; 
по видатковій накладній №2068 від 19.10.2025 на суму 61 600,00 грн – до 20.10.2025;
по видатковій накладній №2069 від 19.10.2025 на суму 78 540,00 грн – до 20.10.2025; 
по видатковій накладній №2070 від 19.10.2025 на суму 163 240,00 грн – до 20.10.2025; 
по видатковій накладній №2071 від 19.10.2025 на суму 135 520,00 грн – до 20.10.2025; 
по видатковій накладній №2653 від 05.11.2025 на суму 91 800,00 грн – до 05.11.2025; 
по видатковій накладній №2654 від 05.11.2025 на суму 140 760,00 грн – до 05.11.2025; 
по видатковій накладній №2688 від 05.11.2025 на суму 97 920,00 грн – до 05.11.2025; 
по видатковій накладній №2689 від 05.11.2025 на суму 180 540,00грн – до 05.11.2025; 
по видатковій накладній №2814 від 09.11.2025 на суму 130 600,80 грн – до 10.11.2025 ; 
по видатковій накладній №2781 від 09.11.2025 на суму 137 700,00 грн – до 10.11.2025;
по видатковій накладній №2780 від 09.11.2025 на суму 76 500,00грн – до 10.11.2025; 
по видатковій накладній №2782 від 09.11.2025 на суму 214 230,60 грн – до 10.11.2025; 
по видатковій накладній №3291 від 23.11.2025 на суму 126 400,00 грн – до 24.11.2025; 
по видатковій накладній №3292 від 24.11.2025 на суму 79 000,00грн – до 24.11.2025.
Відповідач частково сплатив вартість отриманого Товару на суму 2024140,60 грн. Решта вартості отриманого Товар відповідачем не сплачена.
Заперечення або заяви відповідача щодо незгоди з обсягом отриманого Товару в матеріалах справи відсутні. Наявність спірної заборгованості відповідач в ході розгляду не спростував, доказів оплати заборгованості не надав. 
Заборгованість відповідача станом на день ухвалення рішення становить 386710,80 грн.
Відтак, з урахуванням умов укладеного договору суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості отриманого ним Товару. 
Таким чином, з огляду на те, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого газу не у повному обсязі, та зважаючи, що доказів сплати 386710,80 грн боргу матеріали справи не містять, вимоги позивача про стягнення 386710,80 грн слід вважати такими, що підтверджуються матеріалами справи і є правомірними.
У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати поставленого Товару, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 23405,86 грн інфляційних нарахувань, 99287,16 грн пені, 9699,67 грн 3% річних за період прострочення з 15.09.2025 по 28.04.2026.
Щодо вимог по стягненню пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Крім того відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом здійснено перерахунок пред`явлених до стягнення сум пені та 3% річних та встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку не враховані дати настання строку оплати вартості Товару з урахуванням умов п. 2.3. Договору в частині того, що у разі, якщо поставка/відвантаження Товару відбувається у вихідний день, Покупець зобов`язаний здійснити оплату у перший робочий день після поставки/відвантаження Товару. У зв`язку з чим позивачем невірно визначено початок періоду прострочення та, відповідно, невірно враховані дати оплат.
За перерахунком суду, пеня, належна до стягнення становить 85894,47 грн, 3% річних – 8403,64 грн за період прострочення з 16.09.2025 по 28.04.2026.
За перерахунком суду інфляційні нарахування за період з 15.09.2025 по 28.04.2026 становлять 24171,63 грн.
Відповідно до ст. 14, 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Відтак, вимоги позивача про стягнення інфляційних нарахувань підлягають задоволенню в заявленій сумі 23405,86 грн.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.
Отже змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Водночас, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.
При цьому судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі основні питання, винесені на його розгляд, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як в матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський трейд холдинг» підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 386710,80 грн боргу, 85894,47 грн пені, 8403,64 грн 3% річних, 23405,86 грн інфляційних нарахувань.
В решті вимог по стягненню 13392,69 грн пені та 1296,03 грн 3% річних позов задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат. 
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду часткове задоволення позову, судовий збір в сумі 6052,98 грн покладається на відповідача.
Судовий збір в сумі 174,26 грн покладається на позивача.
Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙСЕЛЬКОМУНБУД" (код ЄДРПОУ 41701883, проспект Миру, 49А, м. Чернігів, 14000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський трейд холдинг" (код ЄДРПОУ 45867489, вул. Ганса Германа, 1/5, м. Одеса, Пересипський район, Одеська область, 65003) 386710,80 грн боргу, 85894,47 грн пені, 8403,64 грн 3% річних, 23405,86 грн інфляційних нарахувань та судовий збір в сумі 6052,98 грн. 
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
4. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.06.2026.

Суддя Т.О.Новик