СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/16081/26
пр. № 1-кп/759/1463/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12025100000000056 від 15.01.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого в АТ «АНТОНОВ» на посаді начальника бюро стандартизації відділу авіаційних процедур, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301-1 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
У невстановлений день та час, але не пізніше 12.03.2025 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч ст. ст. 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, ст.ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований Законом України №716-IV (716-15) від 03.04.2003, виник злочинний умисел, спрямований на умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме мережі Інтернет.
Так,  ОСОБА_3 перебуваючи за вищевказаним місцем свого проживання, не пізніше 12.03.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи виниклий умисел, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, маючи на меті умисел на умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, всупереч ст. ст. 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, ст.ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований Законом України №716-IV (716-15) від 03.04.2003, використовуючи власний мобільний телефон марки "Iphone 16 Pro Max", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , що належить йому та перебуває у його користуванні, зберіг до вбудованої вкладки «Фотографії» в кількості 6 (шість) графічних файлів, що відносяться до дитячої порнографії.
Так, 12.03.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Iphone 16 Pro Max", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить останньому на праві власності та яким він користується. У зазначеному мобільному телефоні, а саме у вбудованій вкладці «Фотографії» в альбомі «Нещодавно видалені», виявлено та вилучено електронну інформацію, а саме 6 (шість) графічних файлів з наступними назвами: «DSC05723.JPG», «DSC05728.JPG», «DSC05936.JPG», «DSC05937.JPG», «DSC05958.JPG», «DSC05959.JPG», які відносяться до дитячої порнографії.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 301-1 КК України, як умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.
15.06.2026 між процесуальним керівником у кримінальному провадженні - начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тобто в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, яке розслідується у кримінальному провадженні №12025100000000056, у тому числі шляхом надання викриваючих показань стосовно себе та усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Також, на виконання умов цієї угоди зобов`язується сплатити вартість витрат на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз під час досудового розслідування, що становить 32 599, 80 грн. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді пробаційного нагляду на строк один рік з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною із вихованням дітей на строк до трьох років, та отримана згода обвинуваченого на призначення такого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні судом було роз`яснено обвинуваченому та прокурору наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, а саме: обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Разом з тим, судом виконані вимоги ч.4 ст. 474 КПК України та з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом було роз`яснено учасникам судового провадження наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні зазначив, що розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому в повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дав згоду на призначення узгоджене покарання.
У підготовчому судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 не пізніше 12.03.2025, за місцем свого проживання, використовуючи власний мобільний телефон, зберіг до вбудованої вкладки «Фотографії» в кількості 6 (шість) графічних файлів, що відносяться до дитячої порнографії, тобто умисно одержав доступ до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисно зберігав дитячу порнографію без мети збуту чи розповсюдження, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 301-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про його особу, який характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що усуває сумніви в його осудності, офіційно працює в АТ «АНТОНОВ» на посаді начальника бюро стандартизації відділу авіаційних процедур, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, яка потребує піклування, одружений, з вищою освітою. Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій збройних конфліктів, а також добровільне перерахування коштів на потреби ЗСУ в розмірі 100 000 грн.
Згідно ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, на які посилалися і сторони в угоді, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною із вихованням дітей на строк три роки, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.
Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 32 599, 80 грн. на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: 
- мобільний телефон «htc», який вилучений в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та зберігається в кімнаті схову речових доказів ГУНП у м. Києві (квитанція № 154933, порядковий номер 181) - повернути власнику ОСОБА_6 ; 
- мобільні телефони «Iphone 16 Pro Max», «Sony», ноутбук «MacBook Air», жорсткі диски, флеш накопичувачі, флеш-носій марки «Kingston Canvas Select Plus», два тримача для сім-карт та сім-карта, які зберігаються в кімнаті схову речових доказів ГУНП у м. Києві (квитанція № 154933, порядковий номер 181) - повернути власнику ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 176-179, 314, 373, 374 та 475, 615 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 червня 2026, між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною із вихованням дітей на строк 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки визначені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експерта у розмірі 32 599 грн. 80 коп. на користь держави.
Речові докази по справі: 
- мобільний телефон «htc», який вилучений в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та зберігається в кімнаті схову речових доказів ГУНП у м. Києві (квитанція № 154933, порядковий номер 181) - повернути власнику ОСОБА_6 ; 
- мобільні телефони «Iphone 16 Pro Max», «Sony», ноутбук «MacBook Air», жорсткі диски, флеш накопичувачі, флеш-носій марки «Kingston Canvas Select Plus», два тримача для сім-карт та сім-карта, які зберігаються в кімнаті схову речових доказів ГУНП у м. Києві (квитанція № 154933, порядковий номер 181) - повернути власнику ОСОБА_3 ..
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1