Справа№ 953/4105/26 
н/п 1-кп/953/700/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"08" травня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026221130000284 від 04.03.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, освіта повна загальна середня, розлучений, пенсіонер, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , судимий 25.02.2026 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн., 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, 

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає в одному будинку, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя яке виразилось у втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, втомі, фізичному дискомфорті. 
Так, 10.02.2026 приблизно о 13:00 ОСОБА_4 , перебував у приміщенні буд. АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з його колишньою дружиною ОСОБА_5 .
Діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень і свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 сидячи, на колінах ОСОБА_5 обличчям до неї, наніс один удар кулаком своєї правої руки в область перенісся ОСОБА_5 .
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спричинене тілесне ушкодження - садно на спинці носа, що викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цією ознакою відповідно до п.2.3.2. «Б», п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи, що ступінь родинних відносин, спорідненості між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та характер насильства відповідають критеріям, визначеним у ст.1, ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством. За вказані дії вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2026 ОСОБА_4 визнаний винним та притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 510 грн. 
Крім того, 13.02.2026 близько о 16:00 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме не впускав її до домоволодіння, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурно, чим заподіяв шкоди психічному здоров`ю постраждалої особі. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2026 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка притягалась, як до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, так і до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, щодо колишнього подружжя, з якою він перебував у сімейних відносинах, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:
Так, 03.03.2026 приблизно о 14:00 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне та економічне насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, що полягали у висловлюваннях на її адресу образливими словами, позбавлення потерпілої можливості перебувати у своїй оселі та погроз застосування до неї фізичного насильства. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилось якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, – домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, розкаявся у вчиненому та дав суду свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення, як про це викладено в обвинувальному акті. Просив суворо не карати та врахувати те, що він зробив для себе висновки, розкаявся у вчиненому та більше подібного не повторюватиме.
Враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладеними у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України. 
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що полягає у ставленні ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, щирого жалю, визнанні вини та готовності понести заслужене покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має повну загальну середню освіту, пенсіонер, розлучений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимий 25.02.2026 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., з проходженням програми для кривдників строком на 3міс. Штраф сплачений, проходить програму для кривдників. 
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ст.126-1 КК України. 
Саме покарання у виді пробаційного нагляду на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.
З урахуванням характеристики обвинуваченого, а також думки учасників судового провадження, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, поклавши обов`язок пройти програму для кривдників, що також сприятиме його виправленню.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, 

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України строком на 3 (три) місяці, поклавши обов`язок пройти програму для кривдників. 
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.
Речові докази відсутні. 
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримуються під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1