УХВАЛА
24 червня 2026 року
м. Київ
справа № 2608/6303/12
провадження № 61-6081св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом приватного підприємства «Вояж» до ОСОБА_1 про визнання права власності,за касаційною скаргою приватного підприємства «Вояж» на постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року у складі колегії суддів: Нежури В. А., Верланова С. М., Невідомої Т. О.,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2012 року ПП «Вояж» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року позов ПП «Вояж» задоволено частково. Визнано за ПП «Вояж» право власності на нерухоме майно - станцію технічного обслуговування автомобілів з міні-кафе та магазином, загальною площею 108,90 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Київська міська рада, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване рішення порушує її права та законні інтереси, звернулася до суду з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу Київської міської ради задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПП «Вояж» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року Касаційну скаргу ПП «Вояж» задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2025 року апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року залишено без руху.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2025 року клопотання Київської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року задоволено, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року апеляційну скаргу Київської міської ради, яка не брала участь у розгляді справи, задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року скасовано, ухвалено по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
05 травня 2026 року ПП «Вояж» через систему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року залишити без змін. 
Підставами касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі 
№ 199/6713/14-ц, у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112, від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц, 
від 14 липня 2022 року у справі № 2-6491/08, від 18 січня 2023 року у справі № 160/6211/21 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме частини третьої статті 13, статей 321, 376 Цивільного кодексу України та статті 44 Цивільного процесуального кодексу України щодо скасування судового рішення про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, яке було чинним більше 10 років і скасовано апеляційним судом за апеляційною скаргою іншого співвласника будинку та земельних ділянок, за умов відсутності порушення майнових прав заявника, зловживання останнім процесуальними правами (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом приватного підприємства «Вояж» до ОСОБА_1 про визнання права власності,за касаційною скаргою приватного підприємства «Вояж» на постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи № 2608/6303/12 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Сердюк