КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м. Київ справа №320/2802/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий Каланчацьким РС УДМС України в Херсонській області, 30.11.2013, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_2 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, 81-Б, код ЄДРПОУ 41356563, E-mail: info@kdkp.gov.ua), у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 грудня 2023 року N 672дк-23 «Про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур»;
- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів зарахувати ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур із результатом 113,22 бали.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване Рішення Комісії від 07 грудня 2023 року № 672дк-23 «Про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур» не містить мотивів відхилення або врахування наданих пояснень та уточнюючих документів. Рішення Комісії від 07 грудня 2023 року № 672дк-23 «Про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур» містить лише посилання щодо «надання пояснень та деяких уточнюючих документів». Також Комісією у спірному рішенні не наведено належних мотивів із посиланням на конкретні та належні докази, які б свідчили про наявність підстав для формування негативних висновків щодо позивача. Зокрема, у рішенні відсутнє обґрунтування того, у чому саме, на переконання Комісії, проявилась нещирість позивача при наданні пояснень стосовно його причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також не зазначено, якими саме доказами підтверджуються відповідні висновки Комісії.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення ухвалене без дотримання базових критеріїв, які ставляться до актів індивідуальної дії суб`єктів владних повноважень, а саме критеріїв об`єктивності, обґрунтованості та вмотивованості. На його переконання, наведені у рішенні висновки фактично ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивних оцінках, без належного встановлення конкретних фактичних обставин і без наведення переконливого доказового підґрунтя.
Крім того, однією з підстав прийняття Рішення № 672дк-23 Комісією зазначено підтвердження позивачем факту вживання ним у минулому наркотичних речовин.
Разом із тим позивач не погоджується із таким трактуванням його пояснень та зазначає, що під час засідання Комісії ним було повідомлено лише про одноразове вживання канабісу у період навчання у школі, тобто у віці 15-16 років, задовго до моменту, коли він мав намір пов`язати своє життя із публічною службою, у тому числі службою в органах прокуратури.
Позивач також звертає увагу, що зазначені обставини мали місце у неповнолітньому віці, який характеризується недостатнім рівнем соціальної та психологічної зрілості, що, на його думку, свідчить про відсутність у той період належного усвідомлення негативних наслідків відповідної поведінки для власного здоров`я та подальшого життя.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року відкрите провадження в адміністративній справі. Справу визначено розглядати одноособово суддею Панченко Н.Д. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідачем надано до суду відзив, де зазначено, що КДКП розглянула надані кандидатом на посаду прокурора пояснення та уточнюючі документи на їх підтвердження всебічно й об`єктивно. Комісія вирішила визнати події - в частині причетності до вживання позивачем у минулому наркотичних засобів такими, що на підставі закону є достатньою і необхідною для ухвалення рішення про недопущення кандидата до проходження спеціальної підготовки.
Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Комісія при прийнятті оспорюваного рішення діяла у межах повноважень та у відповідності з приписами Закону України «Про прокуратуру», Положення про порядок розгляду питань та підготовки матеріалів щодо проведення добору кандидатів на вакантну (тимчасово вакантну) посаду прокурора окружної прокуратури.
Також, відповідачем було заявлене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів 04.04.2023 ухвалено рішення № 3дк-23 «Про проведення добору кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури».
ОСОБА_1 для участі в доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури засобами електронного зв`язку подав до Комісії письмову заяву про участь в доборі кандидатів на посаду прокурора та необхідні документи, передбачені статтею 30 Закону України «Про прокуратуру».
Позивач успішно склад кваліфікаційний іспит, який складався із двох етапів, та отримав 113,22 бали.
Рішенням Комісії від 06.09.2023 № 650дк-23 ОСОБА_1 включено до списку кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури, які успішно склали кваліфікаційний іспит.
Далі, в порядку процедури спеціальної перевірки кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит визначеної частиною третьою статті 32 Закону України «Про прокуратуру», Комісією направлено до Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора відповідні запити щодо проходження кандидатом на посаду прокурора ОСОБА_1 спеціальної перевірки на доброчесність.
Генеральною інспекцією Офісу Генерального прокурора проінформовано Комісію, що 20.10.2017 працівниками поліції встановлений факт вилучення у ОСОБА_1 наркотичного засобу - канабісу.
З метою з`ясування цих обставин, 27.11.2023 на електрону пошту ОСОБА_1 , Комісією скеровано лист з пропозицією надати свої пояснення з вказаних підстав під час засідання Комісії та одночасно направлено йому копії документів, наданих в порядку частини третьої статті 32 Закону України «Про прокуратуру» Генеральною інспекцією Офісу Генерального прокурора.
07.12.2023 на засіданні за участю ОСОБА_1 , Комісією заслухано пояснення останнього з вищевказаних обставин та досліджено подані ним копії документів.
За результатами отриманої інформації з Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та наданих ОСОБА_1 копій документів, 07.12.2023 Комісією ухвалено рішення № 672дк-23 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур.
Проте, позивач не погодився з зазначеним рішенням Комісії, що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» (далі - Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону прокурором окружної прокуратури (у тому числі прокурором - стажистом окружної прокуратури у визначених цим Законом випадках) за результатами добору може бути призначений громадянин України, який має вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Національною комісією зі стандартів державної мови, а також проходив військову службу або службу у військовому резерві, або службу в органах, на які покладено функції із забезпечення національної безпеки і оборони держави, або військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу, крім осіб, визнаних за станом здоров`я непридатними до військової служби.
Згідно з ст. 28 Закону добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим статтею 27 цього Закону. Кожен, хто відповідає встановленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, має право звернутися до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, із заявою про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора.
Порядок добору кандидатів та їх призначення на посаду прокурора окружної прокуратури визначений статтею 29 Закону.
Добір кандидатів та їх призначення на посаду прокурора здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає:
1) прийняття відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, рішення про проведення добору кандидатів на посаду прокурора, що розміщується на офіційному веб-сайті відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та повинно містити виклад передбачених цим Законом вимог, яким має відповідати кандидат на посаду прокурора, а також перелік документів, що подаються до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, і кінцевий термін їх подання;
2) подання особами, які виявили бажання стати прокурором, до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, відповідної заяви та документів, визначених цим Законом;
3) здійснення відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, на основі поданих кандидатами на посаду прокурора документів перевірки відповідності осіб вимогам, установленим до кандидата на посаду прокурора;
4) складання особами, які відповідають установленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, кваліфікаційного іспиту;
5) оприлюднення відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, на офіційному веб-сайті списку кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит;
6) організацію відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, спеціальної перевірки кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит;
7) визначення відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, рейтингу кандидатів на посаду прокурора серед осіб, які успішно склали кваліфікаційний іспит та щодо яких проведено спеціальну перевірку, а також зарахування їх до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур;
8) оголошення органом, що здійснює дисциплінарне провадження, конкурсу на призначення прокурором - стажистом окружної прокуратури серед кандидатів, які перебувають у резерві на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур;
9) проведення органом, що здійснює дисциплінарне провадження, конкурсу на призначення прокурором - стажистом окружної прокуратури на основі рейтингу кандидатів;
10) направлення органом, що здійснює дисциплінарне провадження, подання керівнику обласної прокуратури щодо призначення кандидата прокурором - стажистом окружної прокуратури;
11) призначення особи прокурором - стажистом окружної прокуратури;
12) складення особою присяги прокурора;
13) проходження прокурором - стажистом окружної прокуратури спеціальної підготовки;
14) призначення прокурора - стажиста окружної прокуратури, який успішно пройшов спеціальну підготовку, на посаду прокурора окружної прокуратури.
Відповідно до ст. 32 Закону орган, що здійснює дисциплінарне провадження, організовує проведення спеціальної перевірки кандидатів на посаду прокурора, які успішно склали кваліфікаційний іспит, у порядку, встановленому законодавством у сфері запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Для проведення спеціальної перевірки орган, що здійснює дисциплінарне провадження, після ухвалення попереднього рішення про допуск осіб, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до наступного етапу добору надсилає до уповноважених органів запити про перевірку відповідних відомостей стосовно зазначених осіб.
З урахуванням інформації, що міститься в особових справах кандидатів на посаду прокурора, орган, що здійснює дисциплінарне провадження, може залучати до проведення спеціальної перевірки державні органи, у тому числі спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, з метою перевірки відомостей про особу або достовірності документів, передбачених у статті 30 цього Закону та статті 57 Закону України "Про запобігання корупції".
Фізичні та юридичні особи, громадські організації можуть подавати до органу, що здійснює дисциплінарне провадження, інформацію щодо доброчесності кандидатів на посаду прокурора протягом одного місяця з дня офіційного оприлюднення списку кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит.
За результатами спеціальної перевірки орган, що здійснює дисциплінарне провадження, ухвалює рішення про зарахування осіб, які відповідають установленим до кандидата на посаду прокурора вимогам, до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур або відмову у їх зарахуванні.
У разі одержання інформації, що може свідчити про недоброчесність кандидата на посаду прокурора, відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, розглядає її на своєму засіданні за участю такого кандидата. Кандидат на посаду прокурора має право ознайомитися з такою інформацією, надати відповідні пояснення, спростувати чи заперечити її. За результатами розгляду відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, може прийняти рішення про відмову у зарахуванні кандидата до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур.
Рішення органу, що здійснює дисциплінарне провадження, про відмову у зарахуванні до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур може бути оскаржено до суду.
Рішенням відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 26 жовтня 2021 року № 11зп-21 затверджене Положення про порядок розгляду питань та підготовки матеріалів щодо проведення добору кандидатів на вакантну (тимчасово вакантну) посаду прокурора окружної прокуратури (далі - Положення).
Згідно з п. 1.1-1 Положення організаційне забезпечення приймання документів, їх опрацювання та підготовку для розгляду Комісією питань щодо додержання встановленого Законом порядку добору та призначення кандидатів на посаду прокурора здійснює її секретаріат.
Відповідно до п. 1.2 Положення добір здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та шостою статті 27 Закону.
Розділ V Положення визначає порядок організації спеціальної перевірки кандидатів.
Відповідно до зазначеного розділу Порядку Комісія організовує спеціальну перевірку кандидатів на посаду прокурора, які успішно склали кваліфікаційний іспит. 
Відомості про особу, які підлягають спеціальній перевірці, а також порядок її здійснення визначаються Законом України «Про запобігання корупції».
У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту подання кандидатом на посаду прокурора неправдивих відомостей або підроблених документів Комісія приймає рішення про відмову в зарахуванні кандидата до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів.
Рішення про відмову в зарахуванні кандидата до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів може бути оскаржено таким кандидатом до суду.
Фізичні та юридичні особи, громадські організації можуть подавати до органу інформацію щодо доброчесності кандидатів протягом одного місяця з дня офіційного оприлюднення списку кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит.
У разі одержання інформації, що може свідчити про недоброчесність кандидата на посаду прокурора, Комісія розглядає її на своєму засіданні за участю такого кандидата. 
Кандидат на посаду прокурора має право ознайомитися з такою інформацією, надати відповідні пояснення, спростувати та заперечити її. 
За результатами розгляду, надавши об`єктивну оцінку матеріалам спеціальної перевірки кандидата, які надійшли до Комісії, вона може прийняти рішення про відмову у зарахуванні кандидата до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур.
Згідно з п. 5.4 Положення (відповідний пункт був зазначений у оскаржуваному рішенні, як правова підстава для його прийняття) за результатами розгляду інформації, одержаної від фізичних або юридичних осіб, громадських організацій щодо доброчесності кандидата на посаду прокурора, Комісія може прийняти рішення про відмову у зарахуванні до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур в разі наявності обґрунтованого сумніву в доброчесності кандидата на посаду прокурора, якщо:
рівень життя кандидата на посаду прокурора не відповідає задекларованим доходам, наявна інформація про недекларування або неналежне декларування майна, доходів, видатків або зобов`язань фінансового характеру, зокрема, через суттєве заниження вартості майна або приховування його від декларування;
кандидат на посаду прокурора не успішно пройшов атестацію прокурорів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ з мотивів професійної етики та доброчесності;
кандидата на посаду прокурора притягнуто до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про його недоброчесність, або ним вчинено діяння, яке дискредитує його і може зашкодити авторитету органів прокуратури;
поведінка кандидата на посаду прокурора може свідчити про невизнання ним суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, підтримку, допомогу або співпрацю з представниками збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора.
Копія цього рішення направляється кандидату протягом трьох днів після його прийняття рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення на адресу кандидата, зазначену ним у заяві про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури та (або) в анкеті кандидата на посаду прокурора окружної прокуратури.
Зі змісту оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 грудня 2023 року N 672дк-23 «Про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів окружних прокуратур» вбачається, що Комісією враховано факт причетності до кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України ОСОБА_1 .
Під причетністю розуміється те, що 20.10.2017 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт ст. о/у Кутько А.Д. про те, що під час патрулювання по вул. Державінській у м. Харкові в ході встановлення особистих даних та перевірки документів виявлено наркотичні засоби у ОСОБА_1 . За вказаним фактом до ЄРДР внесені відомості за ч. 1 ст. 309 КК України №12017220540002479.
Під час досудового розслідування проведено експертизу, якою встановлено, що вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, вагою 0,3882 гами.
Враховуючи, що кримінальна відповідальність наступає при наявності цього наркотичного засобу вагою від 0,5 г., 20.12.2017 внесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, кримінальне провадження було закрите лише на тій підставі, що до наявності складу кримінального правопорушення не вистачило 0,12 грама відповідної речовини.
Відомості про те, чому надалі відповідні матеріали не були передані за належністю для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у справі відсутні.
При цьому, ОСОБА_1 підтвердив факт свого затримання працівниками поліції, разом з його товаришем та їх доставлення у відділок поліції. 
Як пояснив ОСОБА_1 , згорток, імовірно, з наркотичним засобом, він бачив біля службового автомобіля працівників поліції.
Доводи позивача про те, що у нього не виявлялася та не вилучалася відповідна речовина під час патрулювання по вул. Державінській у м. Харкові та під час встановлення особистих даних та перевірки документів Комісією було сприйнято критично.
Відповідна критична оцінка Комісії ґрунтувалася на тому, що надаючи пояснення ОСОБА_1 пояснив, що на теперішній час він не вживає наркотичні засоби, однак, вживав (спробував) раніше, під час навчання в школі, тобто у віці 15-16 років.
При цьому, у віці 20 років (через 4-5 років після того, як стверджує позивач він один раз спробував канабіс), а саме 20.10.2017, під час встановлення особистих даних та перевірки документів були виявлені наркотичні засоби у ОСОБА_1 .
Відповідна неузгодженість тверджень позивача і стала причиною для сумнівів у його чесності та відвертості при наданні пояснень Комісії.
Доводи про те, що факт невживання ним наркотичних засобів підтверджено відповідними медичними довідками про проходження профілактичних наркологічних оглядів за минулі роки, які він подавав для участі в конкурсах на зайняття посад в інших правоохоронних органах, судом сприймаються критично, оскільки такі довідки підтверджують те, що позивач не вживав наркотичні засоби перед відповідними дослідженням та деякий невеликий час перед ними, а не протягом всіх минулих років, як стверджує позивач.
Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що оцінка доброчесності кандидата на посаду прокурора окружної прокуратури покладається саме на членів КДКП і ґрунтується на засадах рівноправності та співпричетності до рішення. Такий висновок базується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2020 у справі №9901/257/19.
Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів не встановлювала винуватість особи у вчиненні кримінального чи іншого правопорушення, не здійснювала кримінально-правову кваліфікацію дій позивача та не перебирала на себе повноваження, віднесені законом до виключної компетенції органів досудового розслідування чи суду.
Діяльність Комісії у даному випадку здійснювалась виключно в межах наданих їй законом повноважень та була спрямована на оцінку відповідності кандидата критеріям професійної етики, доброчесності та особистої придатності до зайняття посади прокурора під час проведення спеціальної перевірки та співбесіди.
У цьому контексті суд зазначає, що процедура перевірки доброчесності кандидатів на посаду прокурора у межах атестаційних процедур та питання встановлення юридичної відповідальності особи є різними за своєю правовою природою інститутами, які регулюються різними нормативними актами, мають самостійний предмет правового регулювання, різну мету, правові механізми реалізації та відмінні юридичні наслідки.
Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України «Про прокуратуру» орган, що здійснює дисциплінарне провадження, організовує проведення спеціальної перевірки кандидатів на посаду прокурора, які успішно склали кваліфікаційний іспит, у порядку, встановленому законодавством у сфері запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Як убачається з матеріалів справи, Комісією були досліджені пояснення позивача, надані ним документи та інші матеріали, що стосувалися обставин, які мали значення для оцінки його відповідності критеріям доброчесності. За результатами такої оцінки Комісія дійшла висновку, що обставини, пов`язані із причетністю позивача до кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, а також підтвердження ним факту вживання у минулому наркотичних засобів, у своїй сукупності є достатніми для формування обґрунтованих сумнівів щодо відповідності кандидата встановленим вимогам до професії прокурора.
Суд враховує, що дискреційні повноваження Комісії у справах щодо оцінки доброчесності кандидатів передбачають право надання оцінки не лише формально-юридичним фактам, але й поведінці кандидата, рівню його відкритості, послідовності пояснень, здатності дотримуватись високих етичних стандартів та підтримувати авторитет прокуратури як інституції публічної влади.
При цьому саме по собі нездійснення кримінального переслідування або відсутність обвинувального вироку не виключає можливості врахування відповідних обставин у межах процедур оцінювання доброчесності, оскільки такі процедури не мають карального характеру, а спрямовані на забезпечення формування професійного та доброчесного корпусу прокурорів.
Разом з тим, суд звертає увагу, що процедура добору кандидатів на посаду прокурора передбачає підвищені вимоги до доброчесності, бездоганної репутації та суспільної довіри до кандидата, а Комісія при здійсненні відповідної оцінки наділена дискреційними повноваженнями щодо встановлення відповідності кандидата таким критеріям.
Суд зазначає, що предметом оцінки Комісії у даному випадку був не факт притягнення позивача до кримінальної чи адміністративної відповідальності як такий, а обставини, які можуть свідчити про рівень доброчесності, відвертості та чесності кандидата під час проходження процедури добору.
Як вбачається з матеріалів справи, Комісією було враховано факт внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, результати проведеної експертизи відповідно до якої була встановлена відсутність складу кримінального правопорушення у зв`язку з недостачею 0,12 грама речовини, пояснення самого позивача, встановлену Комісією неузгодженість між твердженнями позивача щодо одноразового вживання наркотичних засобів у підлітковому віці та обставинами події 20.10.2017. 
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення саме по собі не спростовує фактичних обставин події, які були предметом оцінки Комісії при перевірці доброчесності кандидата. Аналогічно, відсутність подальшого притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має визначального значення для спірних правовідносин, оскільки законодавство не ставить можливість оцінки відповідних обставин у залежність від факту застосування до особи заходів юридичної відповідальності.
Суд також враховує, що Комісія діяла у межах повноважень, визначених Законом України «Про прокуратуру» та відповідним Положенням, а позивачу було забезпечено право бути поінформованим про обставини, які стали предметом розгляду, надати пояснення, подати документи на підтвердження своєї позиції та брати участь у засіданні Комісії, що свідчить про дотримання основних процедурних гарантій. 
Оцінка доброчесності кандидата належить до сфери дискреційних повноважень Комісії, а тому суд у межах адміністративного судочинства не вправі підміняти собою відповідний орган та здійснювати повторну оцінку морально-етичних якостей кандидата за відсутності ознак очевидної свавільності, необґрунтованості чи порушення встановленої законом процедури прийняття рішення. 
Наведені позивачем доводи фактично зводяться до незгоди із висновками Комісії та власного тлумачення встановлених обставин, однак самі по собі не спростовують наявності у відповідача обґрунтованих сумнівів щодо відповідності позивача критеріям доброчесності, які ставляться до кандидата на посаду прокурора.
Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Комісія при прийнятті оспорюваного рішення діяла у межах повноважень та у відповідності з приписами Закону України «Про прокуратуру», Положення про порядок розгляду питань та підготовки матеріалів щодо проведення добору кандидатів на вакантну (тимчасово вакантну) посаду прокурора окружної прокуратури.
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 грудня 2023 року № 672дк-23 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи позивача та відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2026.

Суддя  Панченко Н.Д.