ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/4752/24 пров. № А/857/36088/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Гудима Л.Я., Заверухи О.Б., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року (головуюча суддя: Нор У.М., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 03.05.2025, звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачці із 22.08.2023 при перерахунку розміру пенсії за віком коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,05912 до 1,02508;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачці починаючи із 22.08.2023, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 30.11.2017 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,05912.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з 28.12.2017 їй було призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2017, а враховуючи, що ОСОБА_1 і надалі продовжувала працювати, розмір пенсійної виплати перераховувався Пенсійним органом кожні 2 роки у зв`язку з додаванням страхового стажу виходячи із набутого коефіцієнта заробітної плати 1,05912 (який враховувався при обчисленні розміру пенсії та наступних перерахунках). У зв`язку з досягненням 03.05.2023 позивачкою пенсійного віку та наявності відповідного мінімального страхового стажу, відповідачем з 22.08.2023 (дня подачі заяви) здійснено позивачці перерахунок пенсії за віком з грубими порушеннями чинного законодавства в частині застосування середнього заробітку для обчислення пенсії. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі № 460/2187/23, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 22.08.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 18.08.2023.
Листом відповідача від 18.04.2024 на запит ОСОБА_1 повідомлено про порядок виконання рішення суду та надіслано відповідні рішення, за результатом аналізу яких позивачка з`ясувала, що пенсійний орган, всупереч практиці Верховного Суду та положенням чинного законодавства, зменшив коефіцієнт її заробітної плати, з якого обчислюється пенсія із 1,05912 до 1,02508, дорахувавши для обчислення пенсійної виплати заробітну плату, отриману нею після призначення пенсії за період з 01.12.2017 по 31.07.2023, яка для позивачки є невигідною та може враховуватись виключно за її бажанням та згодою.
Вважаючи протиправною таку поведінку відповідача, позивачка звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо зменшення із 22.08.2023 при перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,05912 до 1,02508.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи із 22.08.2023, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 30.11.2017 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,05912. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням всіх періодів страхового стажу починаючи з 01.07.2000 по 31.07.2023 - за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку (всього 276 місяців). Страховий стаж складає 42 роки 08 місяців 28 днів. Зауважує, що, з огляду на вимоги статті 40 Закону щодо виключення автоматизованим способом із заробітку його невисоких коефіцієнтів, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії з розрахунку виключено заробітну плату в межах 10 % від страхового стажу 512 місяців. Отже, період оптимізації для позивачки склав 51 місяців. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (тобто співвідношення заробітної плати (доходу) застрахованої особи та заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески) після оптимізації становить 1,02508. 
На підставі вищевикладеного, підстави для проведення перерахунку пенсії для ОСОБА_1 виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2017 з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи — 1,05912 відсутні, оскільки законодавець чітко визначив, що період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року зараховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 28.12.2017 року призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення». Судом встановлено, що для розрахунку коефіцієнтів заробітної плати ОСОБА_1 враховано заробітну плату за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2017. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав 1,05912.
З 22.08.2023, на підставі особистої заяви, ОСОБА_1 переведено за пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При обчисленні розміру пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі № 460/2187/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 22.08.2023 перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки.
Відповідачем 25.02.2024 прийнято рішення № 956120837918 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання судового рішення. 
Листом від 18.04.2024 № 1700-0202-8/22020 на адвокатський запит представника позивачки повідомлено, що при перерахунку пенсії на виконання рішення суду зменшено позивачці коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється пенсія із 1,05912 до 1,02508, дорахувавши для обчислення пенсійної виплати заробітну плату, отриману нею після призначення пенсії за період з 01.12.2017 по 31.07.2023.
Позивачка не погоджується з такими діями органу Пенсійного фонду України протиправною, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивачки з 22.08.2023 зобов`язаний був обирати для неї найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2017 (коефіцієнт заробітної плати 1,05912).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться і заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3+ ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ст. 1 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 25 Закону №1058-IV, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс=(См*Вс)/100%*12.
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).
Проаналізувавши наведені вище правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що особа при призначенні пенсії має право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії, при цьому, наведені вище правові норми не наділяють правом пенсійний орган самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 160/1052/19.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі № 460/2187/23 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 22.08.2023 перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки.
На виконання рішення суду у справі № 460/2187/23 відповідач рішенням від 25.02.2024 здійснив перерахунок пенсії позивачці із перерахунком загального страхового стажу та заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсійної виплати.
Пенсію позивачки перераховано за період з 18.08.2023, а коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії зменшений з 1,05912 до 1,02508, а заробітна плата для обчислення пенсії врахована з 01.07.2000 по 31.07.2023.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що після призначення позивачці пенсії у 2017 році, вона працювала з меншим заробітком, ніж той, з якого було визначено розмір її пенсійної виплати, а тому, не виявляла бажання здійснювати перерахунок з 22.08.2023 її пенсії із заробітної плати, яку отримувала після призначення первинної пенсії.
Як встановлено вище судом апеляційної інстанції, особа при призначенні пенсії має право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії.
Однак, суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка виявляла бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по липень 2023 року при проведенні перерахунку її пенсії, а також, що позивачка обирала періоди, які вона вважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.
Отже, відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, позбавив позивачку права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру її пенсії.
Тобто, пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивачки з 22.08.2023 зобов`язаний був обрати для неї найбільш сприятливий спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2017, зокрема, коефіцієнт заробітної плати 1,05912.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки при перерахунку пенсії позивачки, відповідач протиправно зменшив коефіцієнт її заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,05912 до 1,02508, а тому позов необхідно задовольнити шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо зменшення із 22.08.2023 при перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,05912 до 1,02508 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи із 22.08.2023, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 30.11.2017 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,05912.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,-

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 460/4752/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. Б. Заверуха