номер провадження справи 15/50/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 Справа № 908/935/26
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали за позовом Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Юріс”, 69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 14А, кв. 15 
про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи 

установив
15.04.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Юріс” про стягнення заборгованості за договором оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 в розмірі 292 136,70 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2026, справу № 908/935/26 передано на розгляд судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 21.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/935/26, присвоєно справі номер провадження 15/50/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/935/26.
Запропоновано відповідачу в строк до 21.05.2026 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, прокурору та позивачу запропоновано у строк до 05.06.2026 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк до 22.06.2026 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі своєчасного та повного внесення орендних платежів за договори оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 в розмірі 292 136,70 грн.
09.06.2026 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшло клопотання, в якому зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено частково заборгованість за договором оренди землі за спірний період, а саме 04.05.2026 сплачено 50 000,00 грн та 03.06.2026 сплачено 50 000,00 грн, всього на загальну суму 100 000,00 грн. Просив врахувати зазначений факт оплати при ухвалені рішення по справі № 908/935/26.
За офіційними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит № 2611929 від 16.04.2026) місцезнаходженням юридичної особи-відповідача є: 69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 14А, кв. 15.
Поштове відправлення (копія ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/935/26), надіслане на вказану адресу відповідача, повернулось до суду 11.05.2026 не врученим відповідачеві із відміткою: “за закінченням встановленого терміну зберігання”.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Заяви про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.
За змістом п. п. 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення “EMS” - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.
Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.
У разі невручення рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка” або реєстрованого поштового відправлення з позначкою “Адміністративна послуга” такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження “не повертати”.
Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.
Невручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Сам лише факт неотримання учасником справи кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
З огляду на викладене, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/935/26 за відомою суду адресою відповідача.
Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 21.04.2026 у справі № 908/935/26 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відзиву відповідача, за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.
30.06.2015 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення за № 7 оприлюднене 14.07.2015 року в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01.01.2016.
30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)».
Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:07:041:0080 відноситься до категорії земель: інші земельні ділянки м. Запоріжжя, розмір орендної плати якої складає 3% від нормативної грошової оцінки.
14.12.2015 Запорізькою міською радою (позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юріс» (відповідач, Орендар) укладено договір оренди землі № 201507000100611.
Відповідно до п. 1 договору Орендодавець, відповідно до рішення шістдесят першої сесії шостого скликання Запорізької міської ради № 58/85 від 07.10.2015 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування млинового комплексу, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, 47. 
Згідно з п. 3 розділу договору «Об`єкт оренди» в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8247 га, кадастровий номер 2310100000:07:041:0080. 
Пунктом 11 розділу договору «Строк дії договору» встановлено, що договір укладено до 07.10.2034 року. 
Пунктом 12 розділу договору «Орендна плата» вноситься Орендарем в грошовій формі та в розмірі 98 350,42 грн, що складає 3% нормативно грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року.
Згідно з п. 13 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом міністрів України формами, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Відповідно до п. 14 орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок.
Пунктом 15 договору передбачено випадки для перегляду розміру орендної плати, в тому числі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. 
Власником земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:041:0080 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47, загальною площею 0,8247 га, є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.04.2026. 
За таких умов, у Орендаря за результатом підписання договору оренди землі виник обов`язок щомісячно, рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.
28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та рішення № 103 від 04.12.2024 «Про внесення змін до рішення №26 від 28.11.2018», яким було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
Відповідно до додатку до вказаного рішення річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:07:041:0080 становить 3 % від їх нормативної грошової оцінки.
Договором оренди землі також встановлені обов`язки Орендаря:
- пунктом 34.4 договору оренди землі зазначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату;
- пунктом 34.6 договору самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.
Відповідач не в повному обсязі сплачував орендну плату за договором оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015, відповідно до нової нормативної грошової оцінки земельних ділянок з 01.01.2016, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, зокрема, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 в розмірі 292 136,70 грн.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за договором оренди землі стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України “Про оренду землі”, Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону. 
Статтею 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.
Оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ “Податок на майно”) об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою – земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до вимог ст. 124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з ст. 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 21 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За положеннями ст. 24 Закону України “Про оренду землі” орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з положеннями ст. 21 Закону України “Про оренду землі” та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 
Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до приписів ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з ч. 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
За приписами п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. 
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи із змісту вищенаведених норм права, на Відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельними ділянками за договорами.
Отже, саме на відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельними ділянками за договорами.
Згідно з ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Відомості, щодо часткової сплати відповідачем за договором оренди землі за період з 01.01.2021 по 31.12.2025 підтверджуються листом ГУ ДПС у Запорізькій області вих. № 3007/5/08-01-04-08 від 27.02.2026, та листом Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради вих. № 06.1-14/220 від 03.02.2026, а саме відповідач декларує на свій розсуд суми та сплачує земельний податок, орендну плату за землю з юридичних осіб, який не відповідає дійсним розрахункам за договором.
В листі Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 6-28-0.221-353/2-26 від 12.01.2026 наведено значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2025 роки.
Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. 
При цьому, у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16 викладено правовий висновок, виходячи з якого коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки завжди застосовується ретроспективно. Тобто, кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком (орендної плати) враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Такий підхід дозволяє актуалізувати величину бази оподаткування земельним податком (орендної плати) шляхом врахування інфляційних коефіцієнтів. Тобто, сенс кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації саме у тому й полягає, щоб, застосовуючи їх за минулі роки, починаючи з дати проведення грошової оцінки, щорічно актуалізувати базу оподаткування земельним податком (орендної плати).
Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі №160/8668/19, вказано, що нормами ПК України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.
Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки з урахуванням відповідних коефіцієнтів індексації у 2021 році 6 909 365,68 грн, у 2022 році 7 600 302,25 грн, у 2023 році 8 740 347,58 грн, у 2024 році 9 186 105,31 грн, у 2025 році 10 288 437,94 грн, у 2026 році складала 11 111 512,98 грн.
Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:041:0080 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 складає: орендна плата за 2021: 6 909 365,68 (НГО 2021) * 3% = 207 280,97 грн, 207 280,97 : 12 = 17 273,41 грн (в місяць); орендна плата за 2022: 7 600 302,25 (НГО 2022) * 3% = 228 009,07 грн, 228 009,07 : 12 = 19 000,76 грн (в місяць); орендна плата за січень - лютий 2022 – 38 001,52 грн; орендна плата за 2023: 8 740 347,58 (НГО 2023) * 3% = 262 210,43 грн, 262 210,43 : 12 = 21 850,87 грн (в місяць); орендна плата за 2024: 9 186 105,31 (НГО 2024р.) * 3% = 275 583,16 грн. 275 583,16 : 12 = 22 965,26 грн. (в місяць); орендна плата за 2025: 10 288 437,94 (НГО 2025) * 3% = 308 653,14 грн, 308 653,14 : 12 = 25 721,09 грн (в місяць)
Загальна сума заборгованості з орендної плати за договором оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 складає 292 136,70 грн.
З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості з орендної плати вих. № 01/02 11/0173 від 02.02.2026.
18.02.2026 позивач отримав лист від ТОВ «Юріс» «Щодо претензії про сплату заборгованості з орендної плати» вих. № 1 від 17.02.2026, в якому зазначав про здійснений платіж на суму 18 537,61 грн згідно платіжної інструкції № 2106 від 29.01.2026. Позивачем зазначений платіж в сумі 18 537,61 грн врахований в періоді 2025 року при здійсненні розрахунку позовних вимог. 
Крім того, на адресу відповідача позивачем направлено відповідь «Щодо надання інформації» вих. № 01/02-11/0173 від 24.02.2026, в якому детально надано відповіді на поставлені питання відповідача.
Заборгованість з орендної плати відповідачем не була сплачена.
Разом із тим, після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено частково заборгованість за договором оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015 на суму 100 000,00 грн, а саме: 04.05.2026 сплачено 50 000,00 грн та 03.06.2026 сплачено 50 000,00 грн, про що свідчить виписка по рахунку. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України першої господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Таким чином, оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про стягнення боргу в розмірі 100 000,00 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині вимог.
Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України третьою встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд
ухвалив
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юріс» (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна 14А, кв. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 30557301) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 206; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) заборгованість за договором оренди землі № 201507000100611 від 14.12.2015 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 в розмірі 192 136,70 грн (сто дев`яносто дві тисячі сто тридцять шість гривень 70 коп.). Видати наказ. 
3. В частині стягнення кошітв у сумі 100 000,00 грн провадження у справі закрити за відсутності предмета спору. 
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юріс» (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна 14А, кв. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 30557301) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) витрати із сплати судового збору в розмірі 3505,64 грн (три тисячі п`ятсот п`ять гривень 64 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23.06.2026.

Суддя І. С. Горохов