Рішення
Іменем України
29 червня 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/1192/26
Провадження №2/751/1337/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради

представник позивача – ОСОБА_3 
представник третьої особи - Ципуринда Олег Миколайович
педагог – Дейнеко Яна Сергіївна 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, 

Встановив :

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітній ОСОБА_6 є її онуком та проживає разом із нею. Мати дитини – ОСОБА_7 – померла. За життя вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який є батьком дитини. Зазначає, що після смерті матері дитини, відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на її утримання, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров`я, фізичним та духовним розвитком, навчанням, не виконує своїх батьківських обов`язків. Крім того, за твердженням позивачки, відповідач є наркозалежним та проходить лікування від наркотичної залежності. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 24.02.2026 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 
У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.50-51), у якому вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився від спільного проживання з ОСОБА_8 . З дитиною ніяких відносин не підтримує, матеріальної допомоги не надає, ніде не працює, а тому немає коштів для надання матеріальної допомоги.
Ухвалою суду 15.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 02.06.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявна заява про проведення розгляду справи без його участі. При цьому представник третьої особи просив вирішити спір в інтересах дитини.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та представника третої особи на підставі наявних у справі доказах.
Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 19.06.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 29.06.2026 о 13 год 50 хв.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 (а.с.24). Його матір`ю є ОСОБА_8 , батьком - ОСОБА_2 - відповідач у справі. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.23).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг від 19.01.2026 ОСОБА_5 проживає разом з бабусею ОСОБА_9 - позивачем у справі (а.с.15, 57).
Проведено обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та складено акт від 17.03.2026, де зазначено, що для проживання дитини створені всі умови, кімната обладнана відповідними меблями, є місце для занять та відпочинку (а.с.61). 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком у розмірі 3 662,32 грн (а.с.25).
Крім того, позивач працює в КНП «Чернігівська обласна лікарня» на посаді медичного реєстратора, середній розмір заробітної плати становить 11 087,75 грн (а.с.26).
Згідно довідок КНП «Чернігівська обласна лікарня» ОСОБА_1 за станом здоров`я може здійснювати опіку, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася (а.с.27-29).
ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 24.10.2022 (а.с.63).
Згідно довідок, які наявні у матеріалах справи (а.с.30-33) ОСОБА_2 проходить лікування від наркотичної залежності.
Відповідно довідки Чернігівської гімназії №13 Чернігівської міської ради від 05.02.2026 ОСОБА_5 з 2023 навчається в гімназії. Протягом цього часу дитиною опікувалася мама та бабуся. Батько дитини участі у вихованні та освітньому процесі не брав, батьківські збори не відвідував, зв`язок з вчителями не підтримував (а.с.35).
Відповідно заяви, ОСОБА_5 підтримав намір своєї бабусі позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.62).
Відповідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №196 від 02.04.2026 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73-74).
У судовому засіданні, у відповідності до ст.171 СК України, з`ясовувалась думка неповнолітньої дитини ОСОБА_5 щодо позбавлення його батька батьківських прав, який в присутності педагога, суду пояснив, що його батько з ним не спілкується, хоча проживає неподалік, не вітає з днем народження, не цікавиться його життям. Наразі не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. 
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_5 та рідною сестрою померлої ОСОБА_7 . З її слів, ОСОБА_11 бачиться з батьком, оскільки вони проживають неподалік один від одного, але не спілкується. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Також свідок зазначила, що їй відомо про перебування відповідача на замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату «Метадон».

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України.
Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно п.16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. 
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо не займається вихованням сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям.
Відповідач не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню сина, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав.
Окремо необхідно наголосити, що застосований захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).
За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 311,20 грн (а.с.6).
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.150, 151, 155, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -  
Вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Чернігова, позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 29.06.2026. 

Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач – ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (місце знаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19 м. Чернігів, 14017, ЄДРПОУ 43649710)  

Суддя Н. В. Маслюк