Справа №443/594/26
Провадження №3/443/263/26

ПОСТАНОВА
іменем України

27 квітня 2026 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , потерпілої – ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
В С Т А Н О В И В:
02 березня 2026 року близько 14.30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері – ОСОБА_2 , під час якого виражався в сторону потерпілої нецензурними словами, нищив та розкидав речі, чинив моральний та психологічний тиск на потерпілу, що могло призвести до психічного здоров`я ОСОБА_2 ..
Крім того, 02 березня 2026 року близько 16.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері – ОСОБА_2 , під час якого виражався в сторону потерпілої нецензурними словами та ображав її, внаслідок чого ОСОБА_2 було завдано шкоду психологічному здоров`ю.
Також, 21 березня 2026 року о 21:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері – ОСОБА_2 , під час якого виражався в сторону потерпілої нецензурними словами, погрожував останній фізичною розправою, чинив морально-психологічний тиск на потерпілу.
Також, 22 березня 2026 року о 22:25 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері – ОСОБА_2 , під час якого виражався в сторону потерпілої нецензурними словами погрожував останній фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск на потерпілу.

Крім того, 02 березня 2026 року о 18.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 03 березня 2026 року о 17.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 04 березня 2026 року близько 17.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 05 березня 2026 року близько 17.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 06 березня 2026 року о 12.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 07 березня 2026 року о 15.20 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 08 березня 2026 року о 15.30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 09 березня 2026 року о 11.20 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 10 березня 2026 року о 10.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 11 березня 2026 року о 13.30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.
Крім того, 12 березня 2026 року о 09.30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 02.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610544 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.

Також, 22 березня 2026 року о 18.43 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якого 21.03.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611881 про заборону входу та перебування в місці проживання та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-8 КУпАП, щиро розкаявся у вчиненому. Обіцяв, що більше такого не повториться. Також повідомив, що не виконував заборонений терміновий заборонений припис, оскільки не знав, що не може приходити додому поїсти, а проживав він окремо. На даний час не працює, однак готує документи для виїзду на роботу до Республіки Польща. 
Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи повідомила, що її син ОСОБА_1 виправив свою поведінку та більше не вчиняв жодних неправомірних дій щодо неї.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Під час розгляду справи судом встановлено, щопотерпіла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю. Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-8 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП доведеною повністю.
Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: 
- протоколами про адміністративні правопорушення Серія ВАД №989125 від 02.03.2026, Серія ВАД №989122 від 21.03.2026?Серія ВАД №989126 від 22.03.2026, Серія ВБА №211674 від 10.03.2026, Серія ВБА №211673 від 10.03.2026, Серія ВБА №211680 від 10.03.2026, Серія ВБА №211155 від 10.03.2026, Серія ВБА №211156 від 10.03.2026; Серія ВБА №211157 від 10.03.2026; Серія ВБА №211139 від 22.03.2026; Серія ВБА №211678 від 10.03.2026; Серія ВБА №211677 від 10.03.2026; Серія ВБА №211676 від 10.03.2026; Серія ВБА №211675 від 10.03.2026; Серія ВБА №211681 від 12.03.2026; Серія ВБА №211679 від 12.03.2026;
-  рапортами працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, згідно якого 02.03.2026 о 16.11 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.03.2026 о 16.08 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця – ОСОБА_2 повідомила про те, що син – ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство, дебоширить. Просить повторно наряд поліції. ШМД не потрібно;
- рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, згідно якого 21.03.2026 о 21.35 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.03.2026 о 21.23 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявник – ОСОБА_3 повідомив про те, що син – ОСОБА_1 , дебоширить, поводить себе агресивно. ШМД не потрібно;
- рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, згідно якого 22.03.2026 о 21.26 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.03.2026 о 21.24 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця – ОСОБА_2 повідомила про сварку із сином – ОСОБА_1 ;
- терміновим заборонним приписом Серія АА №610544 від 02.03.2026, згідно якого ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 : заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; строком на десять діб з 16 год 40 хв 02.03.2026 до 16 год 40 хв. 12.03.2026;
- терміновим заборонним приписом АА №611881 від 21.03.2026, згідно якого ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 : заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; строком на десять діб з 23 год 55 хв 21.03.2026 до 23 год 55 хв. 31.03.2026;
- заявами ОСОБА_2 ;
- письмовими та наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 .

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.
Обставиною, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.
Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, його особу, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь вини.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю правопорушень у виді штрафу, в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії.
Відповідно до статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Зважаючи на особу ОСОБА_1 , конкретні обставини справи, враховуючи те, що останній щиро розкаявся у вчиненому та повідомив, що помирився із потерпілою, а також те, що потерпіла повідомила, що останній змінив свою поведінку, суд приходить до переконання про недоцільність застосування заходів на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 665 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;
за ч.2 ст.173-8 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на  ОСОБА_1  остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка