Справа № 489/2027/26 
Провадження № 2/489/1631/26

РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2026 року м. Миколаїв 

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого – судді Костюченко Г.С.,
із секретарем судових засідань – Савковою К.А.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгульського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2235647 від 15.04.2025 в розмірі 26 044,57 грн, за кредитним договором №9038279 від 10.05.2025 в розмірі 13825,00 грн, за кредитним договором №10802-06/2025 від 05.06.2025 в розмірі 7 567,50 грн та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 15 квітня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 2235647.
23.12.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 23122025/1, у відповідності до умов якогого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
10 травня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 9038279.
16.01.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 16012026, у відповідності до умов якогого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
05 червня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 10802-06/2025.
25.09.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 25092025/1, у відповідності до умов якогого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 12.03.2026відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
25.03.2026 року на адресу суду надійшов відзив в якому представник відповідача адвокат Підодвірний Т.І. заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Позивачем не надано суду належних доказів перерахування кредитних коштів на рахунок позивача, посилаючись на те, що в листах що надав позивач про переказ кредитних коштів не вказано ПІБ особт отримувача та ІПН цієї особи. Позивач набув права вимоги до відповідача відповідно до договорів факторингу №23122025/1 від 23.12.2025 року, №16012026 від 16.01.2026 року та №25092025/1 від 25.09.2025 року, проте відповідач не був повідомлений про зміну кредитора за даними кредитними договорами, таким чином, вимоги пред`явленого позову недоведені. Крім того, позивачем не вказано, на підставі яких первинних бухгалтерських документів було перераховано грошові кошти для виконання Кредитних договорів, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків та неустойки зазначені в розрахунку є правильними, враховуючи викладене представник відповідача вважає, що підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. До того ж зазначає, що відсотки за користування кредитом нараховані поза строками кредитування. Також заперечували проти стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки заявлена сума не є співмірною з ціною позову.
13.05.2026 року від представника позивача Шкуренко І.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача, вважає що заперечення щодо задоволення позовних вимог є безпідставними. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем Кредитного договору в електронній формі, а тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, в додаткових поясненях просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, 14.05.2026 на адресу суду надійшло клопотання про залишення додаткових пояснень, наданих представником Позивача без розгляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 15.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір № 2235647 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Сума кредиту 9 800,00 грн., строк користування кредитом 30 днів; стандартна процентна ставка за користування кредитом 1% в день від суми кредиту; знижена процентна ставка 0,25 % в день від суми кредиту, яка застосовується, якщо в межах строку кредиту споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості.
28.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №2235647 від 15.04.2025, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 500 грн, у результаті якої загальна сума кредиту становить 10 300,00 грн, за стандартною процентною ставкою 1% за весь строк кредитування.
Згідно п. 2.1 договору кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Договір підписано позичальником електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора М866.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строки та на умовах, визначених договором, що підтверджується повідомлення ТОВ «Пейтек» від 15.04.2025 та 28.04.2025.
Згідно розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2235647 від 15.04.2025 становить 26 004,57 грн., з яких: 8 033,99 грн заборгованість за основним боргом, 15 023,58 грн заборгованість по процентам,2987,00 грн – сума заборгованості за пенею.
23.12.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 23122025/1, відповідно до умов якого кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні йому права вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.
10.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір № 9038279 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Сума кредиту 3 500,00 грн., строк користування кредитом 360 днів; стандартна процентна ставка за користування кредитом 1% в день від суми кредиту; знижена процентна ставка 0,90 % в день від суми кредиту, яка застосовується, якщо в межах строку кредиту споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості.
Згідно п. 2.1 договору кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Договір підписано позичальником електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора С7839.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строки та на умовах, визначених договором, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 10.05.2025.
Згідно розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 9038279 від 10.05.2025 становить 13 825,00 грн., з яких: 3 500,00 грн заборгованість за основним боргом, 3 990,00 грн заборгованість по процентам, 6 335,00 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
16.01.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16012026, відповідно до умов якого кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні йому права вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.
05.06.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений договір № 10802-06/2025 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Сума кредиту 2 500,00 грн., строк користування кредитом 120 днів; за користування кредиту нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості.
Згідно п. 1.6 договору кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Договір підписано позичальником електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора Y445.
Згідно розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 10802-06/2025 від 05.06.2025 становить 7 567,50 грн., з яких: 2 500,00 грн заборгованість за основним боргом, 2 542,50 грн заборгованість по процентам, 2 275,00 грн – сума заборгованості за штрафом, 250,00 грн – сума комісії за видачу кредиту.
25.09.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 25092025/1, відповідно до умов якого кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні йому права вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Згідно статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На доводи представника відповідача про ненадання доказів повідомлення про відступлення прав вимоги новому кредитору суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц.
Судом встановлено, що кредитний договір відповідачем укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора шляхом його підписання накладенням електронного підпису, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер мобільний телефону. Отже, кредитний договір укладено в належній формі з дотримання вимог законодавства та при укладенні його сторони узгодили усі істотні умови необхідні для його укладення. 
На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу за кредитним договором №2235647 від 15.04.2025 року представником позивача надано лист від ТОВ «Пейтек» (а.с.25), на підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу за кредитним договором №9038279 від 10.05.2025 представником позивача надано лист від ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.52).
Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання умов кредитного договору №10802-06/2025 від 05.06.2025 позивачем, а саме будь-яких квитанцій або платіжних доручень про перерахування грошових коштів, відтак суд приходить до висновку про невиконання або не доведення представником позивача факту виконання умов кредитного договору №10802-06/2025 від 05.06.2025 тому відсутні підстави для стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №10802-06/2025 від 05.06.2025.
Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині суми заборгованості за основними сумами боргу, суми заборгованості за відсотками та комісії, а саме:
за кредитним договором № 2235647 від 15.04.2025 року, укладеного із ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», у сумі 23 057,57 грн, з яких: 8 033,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 023,58 грн. сума заборгованості за відсотками.
за кредитним договором № 9038279 від 10.05.2025 року, укладеного із ТОВ «Авентус Україна», у сумі 7 490,00 грн, з яких: 3 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 990,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, загальна заборгованість відповідача по вказаних договорах в загальній сумі становить 30547,57 грн та вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Щодо стягнення суми заборгованості по неустойці (штраф, пеня), суд керується наступним.
Щодо нарахованої неустойки, то згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому, у суду наявні підстави для відмови щодо стягнення неустойки (штраф, пеня) за кредитними договорами № 2235647 від 15.04.2025 року в сумі 2 987,00 грн та №9038279 від 10.05.2025 року в сумі 6 335,00 грн у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 47 437,07 грн, а задоволено на суму 30 547,57 грн, тобто на 64,40%.
За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 950,00 грн (3 028 грн х 64,4%) судового збору.
Керуючись статями 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2235647 від 15.04.2025 року, у сумі 23 057,57 грн, за кредитним договором № 9038279 від 10.05.2025 року, у сумі 7 490,00 грн, що в загальному розмірі становить 30 547,57 грн (тридцять тисяч п`ятсот сорок сім гривень 57 коп.) та судовий збір у розмірі 1 950,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
У задоволені іншої частини вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри,30.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 

Повний текст судового рішення складено 02.07.2026.

Суддя Г.С.Костюченко