П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9782/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.М. 
Суддя-доповідач - Шидловський В.Б. 
27 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б. 
суддів: Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №023830023166 від 24.03.2025 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 17.03.2025 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року, з урахуванням вже виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).
Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволенні позову, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01 грудня 2022 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
За наслідками розгляду заяви позивача, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.12.2022 № 10100-9626/П-02/8-0200/22 "Щодо надання роз`яснення" повідомлено, що право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у позивача відсутнє.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням пенсійного органу, позивач оскаржила його до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі №120/387/23 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01 грудня 2022 року у спосіб, встановлений Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01 грудня 2022 року та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Головним управлінням, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 в справі №120/387/23, було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії від 01.12.2022, відповідно до поданих документів, з урахуванням правової оцінки суду, та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.05.2023 №023830023166 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та недосягненням пенсійного віку.
Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач також оскаржила його до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі №120/1449/24 адміністративний позов задоволено. З урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.10.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області № 023830023166 від 24.05.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, врахувавши при цьому до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 року по 03.09.1996 року, з 04.09.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 25.07.2013р., згідно з записами в трудовій книжці № НОМЕР_1 від 01.09.1981 року.
17.03.2025 позивач звернулась до територіального відділу Пенсійного фонду України з заявою та документами щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень - грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року.
Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення № 023830023166 від 24 березня 2025 року про відмову в перерахунку пенсії, оскільки підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам.
Вищезазначене слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).
Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частиною 4 ст.42 Закону №1058-IV передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/118461.1 (далі Порядок №22-1).
Згідно із п.2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Відповідні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду України у постановах від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та у постановах Верховного Суду у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а, від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а, від 23.05.2022 у справі №377/734/16-а та від 10.05.2023 у справі № 760/4988/18.
Також з наведених норм випливає, що при зверненні до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати до 01 липня 2000 року обов`язковим є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31.08.2022 у справі №280/8521/20 та від 17.05.2023 у справі №400/2297/19.
За приписами п.4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Крім того, за змістом п.4.2 розділу IV Порядку №22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Разом з цим, слід звернути увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З аналізу вищевказаних норм випливає, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період.
Отже, при зверненні особи із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, позивач має право подати документи, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату.
Водночас, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 17.05.2023 № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року.
За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів, ГУ ПФУ у Кіровоградській області прийняло рішення від 24.03.2025 № 023830023166 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам.
Водночас, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 (справа №291/99/17), які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при розгляді цієї справи.
Однак, матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій, чи будь-яких інших активних дій з боку відповідача.
Слід зазначити, що відповідач може перевірити лише обґрунтованість видачі довідок, а не їх зміст, який в даному випадку він без належних підстав поставив під сумнів.
Отже, перед тим, як прийняти рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії, працівник структурного підрозділу, який здійснював прийом та обслуговування осіб, в силу вимог п.4.2 розділу IV Порядку №22-1, мав би повідомити позивача про необхідність надання додаткових документів, зокрема, первинних документів для підтвердження даних, що містяться у довідках про заробітну плату позивача (виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник). Також, відповідач не був позбавлений можливості провести відповідну перевірку наданих позивачем довідок шляхом надсилання відповідних запитів до підприємств, установ та організацій, проведення перевірки нарахування страхових внесків на заробітну плату згідно з вказаною довідкою. Втім, вказаного порядку відповідачем дотримано не було.
Так, право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1.
За вказаних обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а відтак позиція суду першої інстанції про те, що рішення ГУ ПФ України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням довідок про заробітну плату, не відповідає визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям законності та обґрунтованості є правильною. 
На підставі вищезазначеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №023830023166 від 24.03.2025 про відмову у перерахунку пенсії позивачу є протиправним. 
За вказаних обставин порушене право позивача належним чином відновлене у спосіб зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 17.03.2025 з урахуванням довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 видану Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу – югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно із п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.