ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/19949/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Сафронової С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 в адміністративній справі №160/19949/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 28.03.2024 року №0184293-2416-0416-UA12020170000068526 в повному обсязі;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 28.03.2024 року №0184527-2416-0416-UA12020170000068526 в повному обсязі;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.04.2024 року №0419235-2416-0416-UA12020010000033698 в повному обсязі;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.04.2024 року №0419234-2416-0416-UA12020010000033698 в повному обсязі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.04.2024 №0419234-2416-0416-UA12020010000033698 на суму 783,9 грн. за 2023 рік по об`єкту нерухомого майна: паркувальне місце №111, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв. м.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.04.2024 №0419235-2416-0416-UA12020010000033698 суму 854,25 грн за 2023 рік по об`єкту нерухомого майна: паркувальне місце №110, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17 кв. м.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, що вплинуло на правильність ухвалення рішення.
Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції відмовляючи частково у задоволенні позову не правильно застосував норми матеріального права, що вплинуло на правильність ухвалення рішення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебувають об`єкти нерухомого майна, а саме:
- паркувальне місце №111, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта 812972912101, право власності від 12.05.2015 року, розмір частки – 1;
- паркувальне місце №110, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17 кв. м., реєстраційний номер об`єкта 807007512101, свідоцтво про право власності від 16.12.2015 року, розмір частки – 1/1;
- гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 98,7 кв. м., реєстраційний номер об`єкта 1772967312214, право власності - договір купівлі-продажу від 25.10.2019 року, розмір частки – 1.
За висновками податкового органу такі об`єкти нерухомості, відповідно до вимог пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно податкових повідомлень-рішень форми «Ф», а саме:
- податкове повідомлення-рішення від 28.03.2024 №0184293-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 415,50 грн. за 2022 рік по об`єкту нерухомого майна: гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 98,7 кв. м.;
- податкове повідомлення-рішення від 28.03.2024 №0184527-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 612,90 грн. за 2023 рік по об`єкту нерухомого майна: гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 98,7 кв. м.;
- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2024 №0419234-2416-0416-UA12020010000033698 на суму 783,9 грн. за 2023 рік по об`єкту нерухомого майна: паркувальне місце №111, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв. м.;
- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2024 №0419235-2416-0416-UA12020010000033698 суму 854,25 грн за 2023 рік по об`єкту нерухомого майна: паркувальне місце №110, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17 кв. м.
Податкові повідомлення-рішення від 28.03.2024 та від 16.04.2024 надіслано Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків - АДРЕСА_3 , однак конверт з вмістом поштового відправлення повернуто контролюючому органу з відміткою про невручення, а саме: «за закінченням терміну зберігання».
Отже, спір між сторонами виник з підстав обґрунтованості нарахування відповідачем суми податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 - 2023 роки. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно з пунктом 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими задами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також пунктом 24 частини першої статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.
У відповідності до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.
Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Приписи пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За змістом підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Рішеннями сесії Дніпровської міської ради VII скликання від 06.12.2017 №12/27 зі змінами згідно рішень №4/32 від 23.05.2018, №6/49 від 23.10.2019, №10/7 від 26.05.2021 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», встановлено на території міста Дніпро на 2020, 2021, 2022 та 2023 роки встановлено ставки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості у розмірі 1,5 відсотка від мінімальної заробітної плати та для об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1 відсотка від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня звітного року.
Додатком № 1 до вказаного рішення визначено, що об`єкти нерухомості за кодом 1242 (куди включені, зокрема, гаражі наземні, гаражі підземні, стоянки автомобільні криті навіси для велосипедів) є об`єктами оподаткування лише у випадку передачі їх в оренду, лізинг, заставу або у разі використання у підприємницькій діяльності.
Відтак, органом місцевого самоврядування в межах наданих повноважень встановлено нульову ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста Дніпра щодо об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, у тому числі у 2022-2023 році, зокрема, для гаражів наземних, гаражів підземних, стоянок автомобільних критих, які не здаються в оренду, лізинг, заставу, використовуються у підприємницькій діяльності.
Дослідивши правовстановлюючі документи на вказані паркувальні місця, судом встановлено, що дані паркувальні місця, що належать позивачу у багатоквартирному будинку, знаходяться у підвалі нежитлового приміщення №70 житлового будинку літ. А-5-7, не огороджені ані стінами, ані перегородками та є лише частиною нежитлового приміщення №70, в якому також розташовані інші пакувальні місця, а тому воно не відповідає критеріям, що встановлені законом для «нежитлових приміщень», а тому у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, крім того, такі приміщення не оподаткуваються на підставі рішень Дніпровської міської ради №12/27 від 06.12.2017 року, №10/7 від 26.05.2021, що свідчить про протиправність винесення податкових повідомлень-рішень від 16.04.2024 №0419234-2416-0416-UA12020010000033698 та №0419235-2416-0416-UA12020010000033698.
Відповідно до статті 1 Закону України від 14.05.2015 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII та пункту 2 «Порядку проведення технічної інвентаризації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 488, об`єкт нерухомості вважається «нежитловим приміщенням», якщо він має захисні (огороджувальні) конструкції у вигляді стін або перегородок, тобто є ізольованим від сусідніх приміщень.
Виходячи зі змісту зазначених правових норм колегія суддів висновує, що паркувальні місця, що належить позивачу у багатоквартирному будинку (яка не огороджена ані стінами, ані перегородками є лише частиною приміщення паркінгу нежитлового приміщення №67, в якому також розташовані інші пакувальні місця, а тому воно не відповідає критеріям, що встановлені законом для «нежитлових приміщень», а тому у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому податкові повідомлення-рішення від 16.04.2024 №0419234-2416-0416-UA12020010000033698 та №0419235-2416-0416-UA12020010000033698, є протиправними та підлягають скасуванню.
Також, під час розгляду справи судом встановлено, що за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у позивача обліковується інформація про перебування у власності:
- гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гараж 4т, загальною площею 98,7 кв. м., реєстраційний номер об`єкта 1772967312214, право власності - договір купівлі-продажу від 25.10.2019 року, розмір частки – 1.
З оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 28.03.2024 №0184293-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 415,50 грн. за 2022 рік та №0184527-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 612,90 грн. за 2023 рік, вбачається, що останні прийняті відповідачем за 2022 - 2023 роки по об`єкту нерухомого майна: гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гараж 4т, загальною площею 98,7 кв. м. 
Рішенням Обухівської селищної ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Обухівської селищної територіальної громади на 2022 рік» від 18.06.2021 №199 та рішенням Обухівської селищної ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Обухівської селищної територіальної громади на 2023 рік» від 24.06.2022 р. № 430-16/VIІІ, затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Обухівської селищної територіальної громади, відповідно до яких встановлено ставку податку по нежитловій нерухомості (для зони 1), яка перебуває у власності фізичних осіб на 2022 та 2023 роки а саме: гаражі - 1 % від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року.
Отже, об`єкт нерухомого майна, власником якого є позивач, а саме гараж не належать до пільгової категорії нерухомого майна відповідно до рішень Обухівської селищної ради №199-6/VIII та №12/27.
При цьому, посилання позивача на те, що належний їй гараж є об`єктом, що належить до класифікації 1110.3 будинки садибного типу, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна від 29.07.2025 позивач є власником нежитлової нерухомості, зокрема, об`єкту нежитлової нерухомості: гараж, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1772967312214, тип об`єкта: гараж, об`єкт житлової нерухомості: ні.
Суд звертає увагу, що підставою для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Разом з тим, останній не містить інформації щодо зміни нерухомого майна «гараж» на нерухоме майно «будинок садибного типу».
Таким чином, оскільки позивач є власником гаражу, то в силу положень підпункту266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та має обов`язок сплачувати податкові зобов`язання з такого податку, нараховані контролюючим органом.
Досліджуючи правильність нарахування відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковими повідомленнями-рішеннями від 28.03.2024 №0184293-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 415,50 грн. за 2022 рік та №0184527-2416-0416-UA12020170000068526 на суму 6 612,90 грн. за 2023 рік, судом встановлено, що містять інформацію щодо підстав нарахування податкового зобов`язання з плати по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, посилання на норми Податкового кодексу України, граничні строки сплати грошового зобов`язання, попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання, граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
Відповідач вірно обрахував податок згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомості гараж, врахувавши, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 складав - 6500,00 грн, станом на 01.01.2023 складав - 6700,0 грн.
З таких обставин, колегія суддів погодджується з висновками суду першої інстанції, що під час винесення спірних рішень за 2022-2023 роки від 28.03.2024 №0184293-2416-0416-UA12020170000068526 та №0184527-2416-0416-UA12020170000068526, податковий орган діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у зв`язку з чим останні є правомірними, та такими, що не підлягають скасуванню.
Стосовно строків направлення податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до п. п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Отже, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.11.2018 року по справі № 817/2019/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
З матеріалів справи видно, що позивач оскаржує спірні податкові повідомлення-рішення з підстав їх прийняття та надсилання поза межами строку, визначеного п. п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.
Однак, колегія суддів апеляційного суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції, що якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.
Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. Порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, не впливає на його законність.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.02.2018 року по справі № 820/1975/17, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Також, колегія суддів вважає, що наведені висновки стосуються і строку прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 в адміністративній справі №160/19949/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 в адміністративній справі №160/19949/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Сафронова