ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/13102/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 (суддя суду першої інстанції Луговська В.Г.), прийняте без виклику сторін в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/13102/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 прийнятий та затверджений звіт від 23.03.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення суду. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду по даній справі в частині виплати нарахованої заборгованості.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу скасувати та покласти на суд першої інстанції обов`язок надати оцінку правильності обрахунку розміру пенсії позивача, нарахованої на виконання рішення суду та зобов`язати відповідача подати належний звіт про виконання рішення суду, зобов`язати суд першої інстанції покласти на відповідача заходи процесуального примусу відповідно до ст. 382 КАС України. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції прийняв звіт відповідача в частині нарахування розміру його пенсії на виконання рішення суду, однак не звернув уваги на те, що розмір пенсії на виконання рішення суду все одно нарахований з урахуванням обмеження основного розміру пенсії максимальним розміром. Таким чином, визначена відповідачем сума доплати на виконання рішення суду є неправильно обрахованою, а тому підстави для прийняття звіту в цій частині – відсутні. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 29.07.2024 року рішенням суду адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14 липня 2021 року №713 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14 липня 2021 року № 713, з моменту припинення виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду від 29.07.2024 року змінено та доповнено його резолютивну частину наступними абзацами: “Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.12.2019 року з обмеженням граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами, установлених для осіб які втратили працездатність. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх страв України по Дніпропетровській області” №33/24/C-812 від 07.06.2021 року, без обмеження граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами установлених для осіб які втратили працездатність, та виплачувати пенсію у розмірі її фактичного нарахування без обмежень.” В решті рішення суду від 29.07.2024 року залишено без змін.
До суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по справі №160/13102/24.
14.07.2025 року ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у трьох місячний строк з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення суду по даній справі.
10.10.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку через підсистему “Електронний суд” надійшов звіт про виконання рішення суду від 29.07.2024 по даній справі, згідно якого на виконання рішення суду від 29.07.2024 у справі №160/13102/24 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії щодо щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 29.02.2024 у розмірі 149530,47грн.; відповідно до статті 8 Закону України №2262 визначено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, а відповідно, фактичне, у повному обсязі, виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету; відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 “Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду” і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою. Окрім того, відповідач вказує на те, що Головне управління звернулось із запитом від 24.09.2025 №0400-010408-5/178799 до Пенсійного фонду України щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати за рішенням суду по адміністративній справі №160/131/24 за позовом ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління до отримання фінансування не має можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих коштів. Таким чином, Головне управління вживає всіх заходів щодо виконання в повному обсязі рішення суду від 29.07.2024 по адміністративній справі №160/13102/24.
20.10.2025 року ухвалою суду прийнято частково звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення суду по даній справі та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду по даній справі в частині виплати нарахованої заборгованості, а також зобов`язано надати докази розрахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду по даній справі, який становить два місяці, з дати отримання копії цієї ухвали.
17.12.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов звіт про виконання рішення суду по даній справі, в якому відповідач просить прийняти та затвердити звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі №160/13102/24.
29.12.2025 року ухвалою суду прийнято та затверджено звіт від 17.12.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення суду по даній справі та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду по даній справі в частині виплати нарахованої заборгованості, а також зобов`язано надати докази розрахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду по даній справі, який становить три місяці, з дати отримання копії даної ухвали.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпропетрорвського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року залишено без змін.
23.03.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов звіт про виконання рішення суду по даній справі, в якому відповідач просить прийняти та затвердити звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі №160/13102/24.
У вказаному звіті додатково до обґрунтувань, вказаних у попередньому звіті, відповідач зазначив, що з метою виконання рішення суду по даній справі у повному обсязі, останній звертався до Пенсійного фонду України з листом від 24.02.2026, в якому просив розглянути питання щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати для виконання судового рішення по даній справі у повному обсязі.
Також, відповідачем суду наданий детальний розрахунок нарахованої до виплати пенсії позивачу з грудня 2019 року на виконання рішення суду.
Приймаючи звіт про виконання рішення суду та надаючи відповідачу додатково строк для подання звіту в частині виплати нарахованої суми, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду виконане в частині здійснення перерахунку пенсії, однак у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань лишається невиконаним в частині виплати зазначених коштів.
Колегія суддів вирішуючи питання щодо можливості прийняття звіту виходить з такого.
Положеннями статті 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).
Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі “Шмалько проти України” від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, у відповідності до зазначених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.
Частинами 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення та його прийняття, а в разі неприйняття судом звіту про виконання рішення суду або неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та/або накладенням штрафу.
Судом встановлено, що подаючи черговий звіт про виконання рішення суду відповідач надав до суду першої інстанції розрахунок розміру перерахованої та невиплаченої пенсії на виконання рішення суду.
Так, відповідно до розрахунку в у період з грудня 2019 року по березень 2020 року позивачу підлягала виплаті пенсія у розмірі 11874.06 грн, за період з квітня 2020 по червень 2020 року виплата пенсії мала становити 13325.96 грн, з липня 2020 по листопад 2020 виплата пенсії мала відбуватися у розмірі 12585.96 грн, з грудня 2020 по червень 2021 розмір пенсії мав становити 12015.96 грн, з липня 2021 по листопад 2021 - 11714.06 грн., а з грудня 2021 по лютий 2022 сума пенсії мала становити 20389.16 грн, з березня 2022 по лютий 2024 розмір пенсії мав бути на рівні 21901.97 грн. З урахуванням фактично проведених виплат розмір доплати на виконання рішення суду склав 149530.47 грн. 
При цьому, до матеріалів справи позивачем надані розрахунки розміру його пенсії пенсійним органом, зокрема, станом на 01.12.2021, 01.03.2022, 01.03.2023, з яких видно, що обрахунок розміру пенсії позивача за вказаний період здійснений з обмеженням максимальним розміром. 
Позивач із посиланням на зазначені документи, які наявні в матеріалах справи, наголошує, що попри покладення судом на відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату йому пенсії без обмеження максимальним розміром, сума пенсії на виконання рішення суду була перерахована відповідачем з обмеженням максимальним розміром.
Колегія суддів зазначає, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх страв України по Дніпропетровській області” №33/24/C-812 від 07.06.2021 року, без обмеження граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами установлених для осіб які втратили працездатність, та виплачувати пенсію у розмірі її фактичного нарахування без обмежень.”
Відтак, для правильного вирішення питання про можливість прийняття звіту про виконання рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії, суд першої інстанції повинен був установити, чи здійснено відповідачем нарахування пенсії позивачу з урахуванням резолютивної частини рішення, відтак суд першої інстанції повинен був здійснити перевірку правильності розрахунку пенсії та відобразити це в описовій частині ухвали.
Як видно зі змісту ухвали суд такої перевірки не здійснив, доводів позивача про протиправне обмеження нарахованої пенсії не перевірив, відтак дійшов протиправного висновку про наявність підстав для прийняття звіту в частині.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в силу приписів ст. 381-1, ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції не наділений процесуальними повноваженнями на встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, при цьому суд апеляційної інстанції і не наділений повноваженнями покладати на суд першої інстанції обов`язок вчинення конкретних дій в межах ст. 382 КАС України по відношенню до відповідача, у зв`язку з чим, апеляційна скарга позивача підлягає саме частковому задоволенню.
Відтак ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 в адміністративній справі №160/13102/24 - скасувати.
Матеріали справи №160/13102/24 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай