Справа № 507/930/26
Провадження № 3/507/274/2026
ПОСТАНОВА    
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2026 року селище Любашівка

Суддя Любашівського районного суду Одеської області Вужиловський О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 31.08.2004 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646837, ОСОБА_1 21 квітня 2026 року о 22 годині 22 хвилин, по вул. Софіївська в с.Любашівка Подільського району Одеської області, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер ARLH 0169, результат 0.34 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
При цьому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно, суб`єктом вказаних адміністративних правопорушень є особа, яка керувала транспортним засобом.
Тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначених правопорушень, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.
Діюче законодавство не містить чіткого визначення поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під керуванням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.
Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Суд виходить з того, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтованим, тобто зробленим на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно письмових пояснень, які надані ОСОБА_1 до суду, він вину свою не визнав повністю та пояснив, що за він не керував автомобілем, а просто cидів за кермом автомобіля, який перебував на узбіччі. У вечірній час він перебував в гостях у свого знайомого, де вжив невелику кількість алкогольних напоїв. Він зателефонував своєму знайомому і попросив прийти до його автомобіля, який був біля лікарні, і відвести його додому. Прийшовши до автомобіля, він з дружиною сіли в автомобіль і стали чекати свого знайомого. В цей час, до його автомобіля підійшли працівники поліції і стали перевіряти військово-облікові документи. Після цього, вони запропонували продути алкотестер, на що він погодився. Автомобілем він не керував.
Його свідчення підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_1 , не керував автомобілем, а сидів в автомобілі і чекав свого знайомого.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП до суду надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 646837 від 21.04.2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- роздрувка алкотестера ДРАГЕР №2223;
- направлення для проходження огляду в ЦРЛ;
- посвідчення водія;
- відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який вівся працівниками органу Національної поліції, та був безпосередньо досліджений судом під час розгляду справи. На відеозаписі зафіксовано місце знаходження автомобіля – а саме на узбіччі. Автомобіль знаходиться в нерухомому стані, біля автомобіля перебуває ОСОБА_1 , який проходив огляд на стан сп`яніння. Будь-яких пояснень з приводу керування транспортним засобом ОСОБА_1 не надавав. На відеозаписі не зафіксовано рух автомобіля під керування ОСОБА_1 та момент його зупинки. Аналогічний відеозапис наданий Подільським РУП ГУНП в Одеській області на запит суду. Інспектор поліції на виклик суду в судове засідання не з`явився.
Інших доказів, щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 автомобілем суду не надано.
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Надані суду докази, а саме: відеозапис не підтверджують, що ОСОБА_1 керував автомобілем транспортним засобом (автомобілем).
Таким чином, підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував автомобілем транспортним засобом (автомобілем) в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КпАП України необхідно закрити згідно п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч. 1; 247 п.1 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.

Суддя: Вужиловський О.В.