Справа № 344/3895/26 
Провадження № 2/344/3753/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
18 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Домбровської Г.В.,
при секретарі с/з: Петришин Р.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,- 

В С Т А Н О В И В: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 («Відповідач»), в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, суму заборгованості:
за кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року, з яких:
- 5 200,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 6 836,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн. – сума заборгованості по комісії;
- 2 600,00 грн. – неустойка;
за кредитним договором №79121894 від 19.07.2024 року, з яких:
- 2 824.10 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 413.85 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 3 978.54 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою;
- 0,00 грн. – сума заборгованості за пенею;
- 0,00 грн. – комісія за надання позики; 
Позовні вимоги мотивувало тим, що Відповідачем ОСОБА_1 не виконано умов укладених з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитних договорів в електронній формі, зокрема, не повернуто основну суму кредиту та не сплачено відсотки.
На підставі укладених договорів факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом.
Представником Позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву на позов до суду не надходило.
Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
1) 13.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №856689250, відповідно до п. 2.1, 2.2 договору кредитної лінії №856689250 від 13.08.2024 року за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах.
Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 2000,00 грн. – 13.08.2024 року.
Згідно п. 3.1. Договору, Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду складає 14 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 Договору.
Сторони погодили, що встановлений в пункті 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки) за умови якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження Дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 3.2 Договору).
Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 14 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 408 грн. 80 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період , якщо протягом 30 календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після поновлення дисконтного періоду, його тривалість складає 30 календарних днів та застосовуються умови його пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору (пункт 3.3 Договору).
Кожен окремий транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4323-34ХХ-ХХХ-8662 (п.5.1 Договору).
Пунктом 7.3. Кредитної Лінії передбачено, що кінцева дата повернення (виплати) – 12.09.2029 року.
Відповідно до п. 8.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом.
Базова процентна ставка складає 1,5% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50% річних. (п.8.3 Договору Кредитної лінії).
Відповідач підписав договір №856689250 від 13.08.2024 року електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора надісланим на номер телефону НОМЕР_1 . Зокрема, 13.08.2024 року 15:32:53 год. Відповідач ввів ідентифікатор DHJP у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи, про що свідчить відповідний запис у графі «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором».
Згідно платіжного доручення № 80d0dfab-f580-447f-b033-3f27daa555ad від 13.08.2024 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало ОСОБА_1 на рахунок 4323-34XX-XXXX-8662 суму в розмірі 2000,00 грн., призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 856689250 від 13.08.2024, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
В ході укладання Додаткових Угод до кредитного договору №856689250 від 13.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у період з 16.08.2024 року по 24.08.2024 року, останнім неодноразово було збільшено суму кредиту на загальну суму 5 200,00 грн.
Відповідно до Додаткової Угоди до Договору №856689250 від 13.08.2024 року укладеної 16.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , сторони погодили про надання Кредитодавцем Позичальнику траншу в сумі 800,00 грн.
Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди, безготівковий переказ цього та інших траншів за Договором може бути здійснено за реквізитами Платіжної картки Позичальника 4323-34хх-хххх-8662
Згідно п.1.4 Додаткової Угоди, з моменту отримання Траншу в п. 1.1. Договору, Базова процентна ставка буде складати 1,5% від суми залишку кредиту.
Усі інші умови Договору незмінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.
Додаткова Угода підписана ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора MNV537BK, 16.08.2024 року
Згідно платіжного доручення № 0b60e027-59bd-45ab-b795-82914da5e570 від 16.08.2024 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_3 суму в розмірі 800,00 грн., призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 856689250 від 13.08.2024, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Відповідно до Додаткової Угоди до Договору №856689250 від 13.08.2024 року укладеної 16.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , сторони погодили про надання Кредитодавцем Позичальнику траншу в сумі 550,00 грн.
Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди, безготівковий переказ цього та інших траншів за Договором може бути здійснено за реквізитами Платіжної картки Позичальника 4323-34хх-хххх-8662
Згідно п.1.4 Додаткової Угоди, з моменту отримання Траншу в п. 1.1. Договору, Базова процентна ставка буде складати 1,5% від суми залишку кредиту.
Усі інші умови Договору незмінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.
Додаткова Угода підписана ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора MNV982GJ, 16.08.2024 року
Згідно платіжного доручення № 5712f469-f9ad-458c-a923-78fc06dc70f8 від 16.08.2024 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_3 суму в розмірі 550,00 грн., призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 856689250 від 13.08.2024, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer
Відповідно до Додаткової Угоди до Договору №856689250 від 13.08.2024 року укладеної 24.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , сторони погодили про надання Кредитодавцем Позичальнику траншу в сумі 1850,00 грн.
Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди, безготівковий переказ цього та інших траншів за Договором може бути здійснено за реквізитами Платіжної картки Позичальника 4323-34хх-хххх-8662
Згідно п.1.4 Додаткової Угоди, з моменту отримання Траншу в п. 1.1. Договору, Базова процентна ставка буде складати 1,0% від суми залишку кредиту. З моменту підписання цієї Додаткової Угоди, незалежно від зазначеного в Договорі, розмір Дисконтної чи Індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказаної вище.
Усі інші умови Договору незмінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.
Додаткова Угода підписана ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора MNV37SQ9, 24.08.2024 року
Згідно платіжного доручення № 59a3d56c-1b88-443e-b1ea-3e472b9ae3c5 від 24.08.2024 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_3 суму в розмірі 1850,00 грн., призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 856689250 від 13.08.2024, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за період з 13.08.2024 року по 01.10.2024 року за Кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року становить 10 268,00 грн., з яких: 5 200,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 2 468,00 грн. – заборгованість по несплачених відсотках, 2 600,00 грн. – неустойка. 
01.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №МВ-ТП/2, за яким передано права вимоги, в тому числі за Кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року.
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за період з 01.10.2024 року по 24.12.2024 року за Кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року становить 14 636,00 грн., з яких: 5 200,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 6 836,00 грн. – заборгованість по несплачених відсотках, 2 600,00 грн. – неустойка.
27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27/0225-01, за яким передано права вимоги, в тому числі за Кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №3 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 відступає на користь ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за договором №856689250 від 13.08.2024 року на загальну суму 14 636,00 грн., з яких: 5 200,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 6 836,00 грн. – заборгованість по несплачених відсотках, 2 600,00 грн. – неустойка.
Отже, Позивач посилається на те, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до Відповідача перейшло до нього, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним цивільним позовом до Відповідача.
2) 19 липня 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 , було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894. За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Підписанням цього Договору позики Відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/dосuments-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1 п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/dосuments-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 Договору позики).
Згідно п.2 Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року сума позики становить 2100,00 грн., строк позики 25 днів (дата повернення позики 12.08.2024 року), процентна ставка (базова)/день 0,83 %, процентна ставка фіксована, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7 %. Орієнтовна загальна вартість позики 2 535,75 грн.
Відповідно до п. 22 Договору позики №79121894 від 19.07.2024 року договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
У пункті 29 кредитного договору зазначено реквізити Позичальника ОСОБА_1 , зокрема його паспортні дані, РНОКПП, адреса проживання, номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_4 .
Таким чином, судом встановлено, що 19 липня 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом надсилання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора 87311.
До кредитного Договору Позивачем додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 87311.
Згідно квитанції ТАСКОМБАНК наданого Позивачем, вбачається номер транзакції:9add5195-8e12-4ab5-85e1-76d6aef1bc31, дата оплати: 19.07.2024 19:36:53, номер платіжної картки:4323347360458662, сума - 2 100,00 грн.
Докази, які б спростовували факт приналежності картки НОМЕР_4 ОСОБА_1 та надходження на неї 19.07.2024 року грошових коштів в сумі 2 100,00 грн. - в матеріалах справи відсутні і Відповідачем такої обставини не спростовано.
28.07.2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 , було укладено Додаткову угоду до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року.
Відповідно до п.1 Додаткової Угоди, на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно комунікаційної системи, Позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 2 100,00 грн. на 6000,00 грн. Таким чином загальний розмір позики становить 8 100,00 грн., відповідно до умов додаткової угоди орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1852,54 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становитиме 9 332,55 грн.
У Додатковій Угоді зазначено реквізити Позичальника ОСОБА_1 , зокрема його паспортні дані, РНОКПП, адреса проживання, номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_4 .
Додаткову угоду від 28.07.2024 року до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» та підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 33625.
До Додаткової угоди, Позивачем додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, який підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 33625, та паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація про основні умови та кредитування порядок повернення кредиту, який ОСОБА_3 одноразовим ідентифікатором 06575.
Згідно квитанції ТАСКОМБАНК наданого Позивачем, вбачається номер транзакції: d576647c-e0c0-ad55-af48-cdac36ec2873, дата оплати: 28.07.2024 14:29:24, номер платіжної картки:4323347360458662, сума – 6 000,00 грн.
Докази, які б спростовували факт приналежності картки НОМЕР_4 ОСОБА_1 та надходження на неї 28.07.2024 року грошових коштів в сумі 6 000,00 грн. - в матеріалах справи відсутні і Відповідачем такої обставини не спростовано.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за період з 19.07.2024 року по 23.12.2024 року вбачається, що станом на 23.12.2024 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №73121894 від 19.07.2024 року складає 7 216,49 грн., з яких: 2 824,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 413,85 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 978,54 грн. - сума заборгованості за понадстрокове користування позикою.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 здійснено платежі на погашення заборгованості, зокрема:
- 28.07.2024 року на суму 4 775,90 грн. – погашення тіла кредиту.
- 28.07.2024 року на суму 224,10 грн. – погашення процентів по кредиту
- 13.08.2024 року на суму 500,00 грн. – погашення тіла кредиту.
14.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, строк за якою настав. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
П.1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 6).
28.07.2021 року, 13.06.2022 року та 23.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано додаткові угоди до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.
23.12.2024 року між ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року за договором Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №40, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників №40 передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №40 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 7 216,49 грн., з яких: 2 824,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 413,85 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 978,54 грн. - сума заборгованості за понадстрокове користування позикою.
З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій відповідачу.
З розрахунку заборгованості за Договором позики №79121894 від 19.07.2024 року вбачається, що заборгованість Відповідача становить 7 216,49 грн., з яких: 2 824,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 413,85 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 978,54 грн. - сума заборгованості за понадстрокове користування позикою.
Зазначений розрахунок Відповідачем не спростовано.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу Відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).
За таких обставин, у Позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до Відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що:
1) 13.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №856689250, відповідно до п. 2.1, 2.2 договору кредитної лінії №856689250 від 13.08.2024 року за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах.
Відповідач підписав договір №856689250 від 13.08.2024 року електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора надісланим на номер телефону НОМЕР_1 . Зокрема, 13.08.2024 року 15:32:53 год. Відповідач ввів ідентифікатор DHJP у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи, про що свідчить відповідний запис у графі «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором».
В ході укладання Додаткових Угод до кредитного договору №856689250 від 13.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у період з 16.08.2024 року по 24.08.2024 року, останнім неодноразово було збільшено суму кредиту на загальну суму 5 200,00 грн.
Факт укладення даного договору стороною Відповідача не спростовано.
В ході розгляду справи Судом встановлено, що у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки Відповідач не виконав взяті на себе відповідно до Договору №856689250 від 13.08.2024 року зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги Позивача про стягнення тіла кредиту в розмірі 5 200,00 грн. є обґрунтованими.
Докази, які підтверджують надання кредитних коштів Відповідачу наявні в матеріалах справи.
Докази погашення вказаної вище суми тіла кредиту, чи її частини, в матеріалах справи відсутні.
Розрахунок заборгованості Відповідачем в частині тіла кредиту не спростовано; докази погашення такої заборгованості чи її частини в матеріалах справи відсутні.
Щодо заборгованості за нараховані відсотки слід зазначити наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Згідно умов договору кредитної лінії №856689250 від 13.08.2024 року, сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного виконання. Пунктом 7.3 Договору передбачено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 12.09.2029 року.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 6 836,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просить стягнути нараховані проценти в розмірі 6 863,00 грн., нарахованих за період з 13.08.2024 року по 24.12.2024 року (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»), відповідно до умов кредитного договору №856689250 від 13.08.2024 року та ряду Додаткових угод укладених між Відповідачем та первісним позичальником.
Доказів погашення вказаної суми заборгованості за відсотками чи її частини Відповідачем суду не надано.
Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою.
Позивачем нараховано суму неустойки на період дії воєнного стану.
Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача відсотків за неустойку за кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року в сумі 2 600,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
2) 19 липня 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 , було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894. За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно п.2 Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року сума позики становить 2100,00 грн., строк позики 25 днів (дата повернення позики 12.08.2024 року), процентна ставка (базова)/день 0,83 %, процентна ставка фіксована, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7 %. Орієнтовна загальна вартість позики 2 535,75 грн.
28.07.2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 , було укладено Додаткову угоду до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року.
Відповідно до п.1 Додаткової Угоди, на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно комунікаційної системи, Позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 2 100,00 грн. на 6000,00 грн. Таким чином загальний розмір позики становить 8 100,00 грн., відповідно до умов додаткової угоди орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1852,54 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становитиме 9 332,55 грн.
Факт укладення даного договору та додаткової угоди та отримання кредитних коштів в сумі 2 100,00 грн., та 6000,00 грн. стороною Відповідача не спростовано.
Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитними договорами.
Докази, які б спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просить стягнути тіло кредиту у сумі 2 824,10 грн. за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року, дана сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, оскільки доказів погашення вказаної заборгованості по сумі кредиту Відповідачем Суду не надано.
Щодо стягнення суми відсотків за користування кредитом, Суд зауважує наступне.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 413,85 грн.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просить стягнути нараховані проценти в розмірі 413,85 грн.
Вказану суму процентів нараховано Позивачем в межах строку кредитування та дотриманням положень Закону України «Про споживче кредитування» у відповідній редакції, яка підлягає застосуванню. 
Так, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Отже, сума процентів, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить 413,85 грн. а тому вимоги позовної заяви про стягнення відсотків підлягають задоволенню.
Доказів спростування вказаного розрахунку Відповідачем не надано.
Щодо позовної вимоги про стягнення відсотків за понадстрокове користування кредитом.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою.
Позивачем нараховано суму відсотків за понадстрокове користування кредитом на період дії воєнного стану.
Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача відсотків за понадстрокове користування кредитом за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79121894 від 19.07.2024 року в сумі 3 978,54 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відтак позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з Відповідача в користь Позивача заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 15 273,95 грн., за кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року в розмірі 12 036,00 грн., з яких: 5 200,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 836,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №79121894 від 19.07.2024 року в розмірі 3 237,95 грн., з яких: 2 824.10 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 413.85 грн. - сума заборгованості за відсотками.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.
Судовий збір слід розподілити у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Тому з Відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені судові витрати у розмірі 2 326,13 грн. (15 273,95 х 3 328,00 / 21 852,49).
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 

В И Р І Ш И В :
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,- задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, будинок, 2, реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість:
- за кредитним договором №856689250 від 13.08.2024 року в розмірі 12 036,00 грн., з яких: 5 200,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 836,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 
- за кредитним договором №79121894 від 19.07.2024 року в розмірі 3 237,95 грн., з яких: 2 824.10 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 413.85 грн. - сума заборгованості за відсотками;
а всього – 15 273,95 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, втрати зі сплати судового збору в сумі 2 326,13 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2026 року.
Суддя Домбровська Г.В.