ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/368/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачене грошове забезпечення за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) на загальну суму 7843 грн 83 коп. на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підставі наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 25.11.2025 № 6446-АГ "Про призначення службового розслідування", проведено службове розслідування за фактом з`ясування причин та обставин надмірно виплаченого грошового забезпечення інспектору прикордонної служби 2 категорії - начальнику другої групи ПТРК третього протитанкового відділення прикордонної протитанкової застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) солдату ОСОБА_2 .
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26.03.2024 № 339-ОС, солдата ОСОБА_3 знято зі всіх видів забезпечення з 24.03.2024, відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.06.2017 № 468.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.04.2024 № 369-ОС, солдата ОСОБА_3 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону на підставі підпункту 8 пункту 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, у зв`язку з відсутністю більше 10 днів відомостей про місцезнаходження військовослужбовця.
Згідно даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно солдата ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №62024100140000216 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 14.03.2024 № 290-ОС "Про виплати особовому складу" було здійснено виплату грошового забезпечення за березень 2024 року (поточний місяць), тобто до видання наказу про зняття зі всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки № 239, солдату ОСОБА_2 було надмірно виплачене грошове забезпечення за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) в загальній сумі 7843,83 грн.
За результатом проведення службового розслідування факт завдання матеріальної шкоди державі солдатом ОСОБА_1 в загальній сумі 7843,83 грн. підтвердився.
Станом на момент подання позову місцезнаходження відповідача невідоме, до військової частини останній не повернувся.
На підставі вище викладеного, позивач направив лист до відповідача про необхідність добровільного відшкодування матеріальної шкоди завданої державі.
Станом на момент подання позову відповіді від військовослужбовця на адресу військової частини не надходило.
Враховуючи, що добровільно відповідач коштів не відшкодував, на момент подання позову до військової частини не повернувся, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів держави, з метою забезпечення принципів законності, цільового використання бюджетних коштів та недопущення їх безпідставного збагачення окремими особами.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2026 № 167/2026 "Про призначення суддів" та наказу голови Чернівецького окружного адміністративного суду №26-к/тр від 25 лютого 2026 року "Про відрахування зі штату Чернівецького окружного адміністративного суду судді Кушнір В.О., на підставі розпорядження керівника апарату від 16.03.2026 № 7-Р призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 зазначену справу було передано на розгляд судді Чернівецького окружного адміністративного суду Мареничу І.В. 
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження направлена за адресою державної реєстрації місця проживання відповідача, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".
Частиною 1 статті 174 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи наведене, ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином, однак відзив ним не подано, за таких обставин, керуючись частиною 6статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши письмові докази суд встановив наступне.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26.03.2024 № 339-ОС, солдата ОСОБА_3 знято зі всіх видів забезпечення з 24.03.2024, відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.06.2017 № 468.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.04.2024 № 369-ОС, солдата ОСОБА_3 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону на підставі підпункту 8 пункту 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, у зв`язку з відсутністю більше 10 днів відомостей про місцезнаходження військовослужбовця.
Згідно даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно солдата ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №62024100140000216 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 14.03.2024 № 290-ОС "Про виплати особовому складу" було здійснено виплату грошового забезпечення за березень 2024 року (поточний місяць), тобто до видання наказу про зняття зі всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки № 239, солдату ОСОБА_2 було надмірно виплачене грошове забезпечення за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) в загальній сумі 7843,83 грн.
На підставі наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 25.11.2025 № 6446-АГ «Про призначення службового розслідування», проведено службове розслідування за фактом з`ясування причин та обставин надмірно виплаченого грошового забезпечення інспектору прикордонної служби 2 категорії - начальнику другої групи ПТРК третього протитанкового відділення прикордонної протитанкової застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) солдату ОСОБА_2 .
Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.12.2025 № 6777-АГ у зв`язку із порушення вимог статей 11, 16, розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилося в надмірно виплаченому грошовому забезпеченні солдату ОСОБА_5 (П-060771) за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) в загальній сумі 7 843 грн. 83 коп. (сім тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят три копійки) та призвело до завдання матеріальної шкоди в особі НОМЕР_2 прикордонного загону і у відповідності до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" солдата ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму шкоди заподіяної державі в розмірі 7 843 грн. 83 коп. (сім тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят три копійки).
Станом на момент подання позову місцезнаходження ОСОБА_1 невідоме, до військової частини НОМЕР_1 останній не повернувся.
На підставі вище викладеного, 26.12.2026 військова частина НОМЕР_1 направила листи до відповідача про необхідність добровільного відшкодування матеріальної шкоди завданої державі.
Станом на момент подання позову відповіді від військовослужбовця на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходила.
У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XI).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
Відповідно до п.12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Отже, у період перебування військовослужбовця за ним зберігається виплата грошового забезпечення.
Водночас, згідно з п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
З матеріалів справи судом встановлено, що 24.03.2024 р. під час проведення вечірньої повірки було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 .
Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.12.2025 № 6777-АГ у зв`язку із порушення вимог статей 11, 16, розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилося в надмірно виплаченому грошовому забезпеченні солдату ОСОБА_5 (П-060771) за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) в загальній сумі 7 843 грн. 83 коп. (сім тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят три копійки) та призвело до завдання матеріальної шкоди в особі НОМЕР_2 прикордонного загону і у відповідності до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" солдата ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму шкоди заподіяної державі в розмірі 7 843 грн. 83 коп. (сім тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят три копійки).
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (ст. 4 Закону №160-IX).
Згідно з ч.4 ст.3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.
Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій (п.1 ч.1 ст.6 Закону №160-IX).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Так не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Оскільки відповідач не прибув до місця розташування підрозділу, де проходив військову службу та був відсутній на військовій службі у позивача, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та за березень 2024 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 7843,83 грн, що підтверджується довідкою №239 про надмірно виплачене грошове забезпечення військовослужбовцю.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих ним коштів під час фактичного невиконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст.72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відтак, відсутні підстави для розподілу судових витрат по сплаті судового збору позивачем. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 надмірно виплачене грошове забезпечення за період з 24.03.2024 по 31.03.2024 (8 днів) на загальну суму 7843 грн 83 коп. на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 ).

Суддя І.В. Маренич