Справа № 307/284/26
Провадження № 2/307/88/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
27 квітня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Бряник М.М.
секретаря судового засідання - Бабинець Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовною заявою керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області поданої в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ
Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області Зовдун С. діючи в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про витребування майна з незаконного володіння.
Позовні вимоги мотивує тим, що Тячівською окружною прокуратурою у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025070000000346 встановлено порушення вимог земельного законодавства на території Тячівського району Закарпатської області під час розпорядження землями, чим порушено інтереси держави та наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Так, 15.06.2017 державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Нижня Апша, урочище «Думбрава». Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки стала виписка з рішення 9 сесії 4 скликання Дібрівської сільської ради від 18.12.2001. При цьому, як встановлено прокуратурою, питання про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, Дібрівською (Нижньоапшанською) сільською радою 18.12.2001 не приймались.
Крім того, 19.05.2017 державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки став державний акт на право власності на землю серії І-ЗК № 012544 від 26.02.2003. В свою чергу, вказаний державний акт видано на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2002. При цьому, як встановлено прокуратурою, питання про передачу у власність ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки, Дібрівською (Нижньоапшанською) сільською радою 23.11.2002 не вирішувалось.
Також, 19.05.2017 державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_5 , на земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 .
Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки став державний акт на право власності на землю серії І-ЗК № 025659 від 18.01.2001 та повідомлення в засобах масової інформації щодо його втрати.
В свою чергу, вказаний державний акт видано на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2000. При цьому, як встановлено прокуратурою, питання про передачу у власність ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки, Дібрівською (Нижньоапшанською) сільською радою 23.11.2000 не вирішувалось.
Крім того, 26.09.2016 державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_6 , на земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, площею 0,97 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 .
Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_6 вказаної земельної ділянки стала виписка з рішення 18 сесії 23 скликання Дібрівської сільської ради від 23.01.2003.
При цьому, як встановлено прокуратурою, питання про передачу у власність ОСОБА_6 вказаної земельної ділянки, Дібрівською (Нижньоапшанською) сільською радою 23.01.2003 не вирішувалось. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для набуття у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами2124482400:03:002:0293, 2124482400:03:002:0251, 2124482400:03:002:0234 та 2124482400:03:002:0252, які розташовані в АДРЕСА_1 , надано органу, уповноваженому на реєстрацію земельних ділянок та речових прав, підроблені документи про нібито надання їм у власність органом місцевого самоврядування спірних земельних ділянок.
Так, ОСОБА_3 , для набуття у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Нижня Апша, урочище «Думбрава», надано органу державної реєстрації виписку з рішення 9 сесії 4 скликання Дібрівської сільської ради від 18.12.2001, хоча такою сесією питання щодо передачі зазначеної ділянки у власність ОСОБА_3 не вирішувалось.
ОСОБА_4 для набуття у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 , надано органу державної реєстрації державний акт на право власності на землю серії І-ЗК № 012544 від 26.02.2003, виданий на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2002, хоча такою сесією питання щодо передачі зазначеної ділянки у власність ОСОБА_4 не вирішувалось, а державний акт серії І-ЗК № 012544 від 26.02.2003 в книзі реєстрації державних актів не зареєстровано.
ОСОБА_5 , для набуття у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 , надано органу державної реєстрації державний акт на право власності на землю серії І-ЗК № 025659 від 18.01.2001, виданий на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2000 та повідомлення в засобах масової інформації щодо його втрати, хоча такою сесією питання щодо передачі зазначеної ділянки у власність ОСОБА_5 не вирішувалось, а державний акт серії І-ЗК № 025659 від 18.01.2001 в книзі реєстрації державних актів не зареєстровано.
ОСОБА_6 , для набуття у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, площею 0,97 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 , надано органу державної реєстрації виписку з рішення 18 сесії 23 скликання Дібрівської сільської ради від 23.01.2003, хоча такою сесією питання щодо передачі зазначеної ділянки у власність ОСОБА_6 не вирішувалось. Таким чином, враховуючи те що, власник майна – Нижньоапшанська (Дібрівська) сільська рада, а також інший уповноважений на час первинної реєстрації земельної ділянки орган, жодних рішень щодо передачі спірних земельних ділянок, у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не приймали та жодної згоди на це не надавали, а реєстрація права власності на вказані земельні ділянки проведена на підставі підроблених документів, земельні ділянки з кадастровими номерами 2124482400:03:002:0293, 2124482400:03:002:0251, 2124482400:03:002:0234 та 2124482400:03:002:0252 підлягають поверненню в комунальну власність.
Враховуючи вище наведене вважає, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не набули у власність спірні земельні ділянки та реєстрація земельних ділянок в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що жодних рішень про передачу у власність вказаних осіб спірних земельних ділянок уповноваженим органом державної виконавчої влади або місцевого самоврядування не приймалось. Вказані земельні ділянки знаходяться на території села Нижня Апша, а тому уповноваженим органом, який вправі розпоряджатися вказаними земельними ділянками є Солотвинська селищна рада, відповідно до положень ст. 122 Земельного кодексу України.
В подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в грудні 2020 року шляхом укладення договорів купівлі – продажу земельних ділянок відчужили вказані земельні ділянки ОСОБА_1 .
Згідно договору про поділ майна подружжя від 11.03.2025, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельна ділянка з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252 площею 0,97 га для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_2 , а земельні ділянки з кадастровими номерами 2124482400:03:002:0234, 2124482400:03:002:0251, 2124482400:03:002:0293 залишились у власності ОСОБА_1 .
Таким чином, враховуючи те що, власник майна – Солотвинська селищна рада, а також інший уповноважений на час первинної реєстрації земельної ділянки орган, жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки, у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не приймали та жодної згоди на це не надавали, а реєстрація права власності на вказані земельні ділянки проведена на підставі підроблених документів, подальше відчуження вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є незаконною, а вищевказані земельні ділянки підлягають поверненню в комунальну власність.
Згідно витягів з технічної документації з нормативно-грошової оцінки вартість земельних ділянок з кадастровими номерами:
- 2124482400:03:002:0252 становить 5430,34 грн.;
- 2124482400:03:002:0234 становить 4051,58 грн.
- 2124482400:03:002:0251 становить 4838,79 грн.
- 2124482400:03:002:0293 становить 4299,61 грн. 
Загальна вартість цих земельних ділянок становить 18620,32грн.
Заявляючи про недобросовіснь набувача земельних ділянок, відповідачами, позивач зазначає, що, у вказаній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки на підставі підроблених рішень органу місцевого самоврядування та державних актів. При цьому, первинна реєстрація права власності на вказані земельні ділянки відбувалася в короткий період часу, а саме на протязі девяти місяців. Зокрема, первинна реєстрація спірної земельної ділянки за ОСОБА_6 здійснена 26.09.2016, за ОСОБА_3 – 15.06.2017, ОСОБА_4 – 19.05.2017 та ОСОБА_5 – 19.05.2017. 
В подальшому, всі земельні ділянки були придбані однією особою, а саме ОСОБА_1 шляхом укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які укладені протягом короткого терміну, а саме грудня 2020 року. Стверджує, що така синхронність дій учасників свідчить про пов`язаність вказаних осіб між собою та обізнаність щодо незаконного набуття права власності на вказані земельні ділянки. На вказаний факт також вказує те, що ОСОБА_6 є родичем ОСОБА_1 , зокрема є рідним братом її чоловіка ОСОБА_2 . 
При цьому, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується договором про поділ майна подружжя. Таким чином, ОСОБА_1 будучи близьким родичем з ОСОБА_6 , спілкуючись з останнім могла знати про незаконність набуття останнім у власність спірної земельної ділянки.
Крім того, враховуючі масовість придбання ОСОБА_1 земельних ділянок в одному місці (с. Нижня Апша урочище «Думбрава»), остання, проявивши належну обачність мала можливість перевірити факт надання такого масиву земельних ділянок органом місцевого самоврядування у власність громадян.
Враховуючи вказані обставини вважає, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знали про незаконність отримання у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спірних земельних ділянок, а тому не можуть вважатися добросовісними набувачами.
Представник позивача вказує, що враховуючи те що, власник майна – Солотвинська селищна рада, а також інший уповноважений на час первинної реєстрації земельної ділянки орган, жодних рішень щодо передачі спірних земельних ділянок, у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не приймали та жодної згоди на це не надавали, а реєстрація права власності на вказані земельні ділянки проведена на підставі підроблених документів, подальший перехід права власності до недобросовісних набувачів також є незаконним, земельні ділянки з кадастровими номерами 2124482400:03:002:0293,2124482400:03:002:0251, 2124482400:03:002:0234 та 2124482400:03:002:0252, які розташовані в АДРЕСА_1 . підлягають поверненню в комунальну власність.
Представник позивача вказує, що Солотвинській селищній раді Тячівського району Закарпатської області, стало відомо про факт підроблення документів на земельні ділянки та безпідставного набуття громадянами у власність спірних земельних ділянок 01.12.2025 року при направленні прокурором повідомлення в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про виявлені порушення. При цьому, дізнатися іншим чином про вказані факти Солотвинська селищна рада не мала змоги, так як такі особи не звертались до Солотвинської селищної ради з приводу вказаних земельних ділянок, у зв`язку з чим, строк на звернення до суду не є пропущеним.
У зв`язку з вищенаведеним просить, витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га, 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га, 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в комунальну власність Солотвинської селищної ради, витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, площею 0,97 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в комунальну власність Солотвинської селищної ради та стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду.
Прокурор Варга І.В. будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 27.04.2026 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказує, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будучи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №R067140536030 та №R067140532131, в судове засідання не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали.
Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №R067140551012, №R067140570203, №R067140573962, №067140637499 в судове засідання не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали.
Представник Солотвинської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Солотвинської селищної ради.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подали відзив, а також те, що позивач надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, ухвалив провести заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів суд приходить до наступного висновку. 
В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційних довідок 454297972, 454297822, 454298646 від 01.12.2025, відповідачка ОСОБА_1 є власником земельних ділянок за наступними кадастровими номерами: 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га., 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га., 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га., з їх цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 . Право власності на вказані земельні ділянки виникло у відповідачки ОСОБА_1 на підставі укладених нею договорів купівлі продажу, зареєстрованих приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М. №1092 від 11.12.2020, №1162 від 25.12.2020, №1164 від 25.12.2020. (а.с.23-25, 26-28, 29-31).
Так, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.12.2020 року, ОСОБА_5 передає (продає) земельну ділянку кадастровий номер 2124482400:03:002:0234, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,7097 га, а ОСОБА_1 приймає (купує) у власність на праві приватної спільної сумісної власності земельну ділянку і сплачує її вартість за ціною встановленою в договорі. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за продавцем ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії та номер ЗК011 № 025659 від 18.01.2001 та повідомлення в засобах масової інформації щодо його втрати, виданого на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2000 (а.с.23, 37-38, 39, 45-46).
Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.12.2020 року, ОСОБА_6 передає (продає) земельну ділянку кадастровий номер 2124482400:03:002:0252, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,97 га., а ОСОБА_1 приймає (купує) у власність на праві приватної спільної сумісної власності земельну ділянку і сплачує її вартість за ціною встановленою в договорі. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за продавцем ОСОБА_6 на підставі виписки з рішення 18 сесії 23 скликання Дібрівської сільської ради №7 від 23.01.2003 (а.с.32, 41, 47-48).
Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2020 року, ОСОБА_3 передає (продає) земельну ділянку кадастровий номер 2124482400:03:002:0293, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,8525 га, а ОСОБА_1 приймає (купує) у власність на праві приватної спільної сумісної власності земельну ділянку і сплачує її вартість за ціною встановленою в договорі. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за продавцем ОСОБА_3 на підставі виписка з рішення 9 сесії 4 скликання Дібрівської сільської ради від 18.12.2001 (а.с. 29, 40,43-44).
Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2020 року, ОСОБА_4 передає (продає) земельну ділянку кадастровий номер 2124482400:03:002:0251, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,9406 га, а ОСОБА_1 приймає (купує) у власність на праві приватної спільної сумісної власності земельну ділянку і сплачує її вартість за ціною встановленою в договорі. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за продавцем ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на землю серії та номер ЗК № 012544 від 26.02.2003, виданого на підставі рішення сесії Дібрівської сільської ради від 23.11.2000 (а.с. 26, 36, 49 - 50).
Разом з цим, відповідно до листа Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області від 06.07.2022 року №05-27/1407 вбачається, що рішення 18 сесії 23 скликання Дібрівської сільської ради №7 від 23.01.2003 щодо надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, рішення без номера від 23.11.2000 року щодо надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, рішення без номера від 23.11.2002 року щодо надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, Дібрівською сільською радою не приймалися (а.с. 42).
Відтак судом встановлено, факт неправомірності реєстрації права власності на наведені вище чотири земельні ділянки за продавцями ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .. 
В подальшому, вказані чотири земельні ділянки, як спільне майно подружжя між позивачкою та її чоловіком відповідачем ОСОБА_2 , на підставі договору про поділ майна подружжя від 11.03.2025 року, зареєстровано приватним нотаріусом Гунда А.М. за №701. Із змісту договору випливає, що в особисту приватну власність ОСОБА_1 перейшли земельні ділянки за кадастровим номером 2124482400:03:002:0234, 2124482400:03:002:0293 та 2124482400:03:002:0251.
Земельна ділянка з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252 перейшла в особисту приватну власність відповідача ОСОБА_2 . (а.с.51-55).
Відповідно до витягу №НВ-9900407402026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, підтверджено, що станом на 05.01.2026 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 5430,34 гривень (а.с.56).
Витягом №НВ-9988377712025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером 2124482400:03:002:0234, підтверджено, що станом на 04.12.2025 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 4051,58 гривень (а.с.57).
Витягом №НВ-9988377392025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером 2124482400:03:002:0251, підтверджено, що станом на 04.12.2025 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 4838,79 гривень (а.с.58).
Витягом №НВ-9988377132025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером 2124482400:03:002:0293, підтверджено, що станом на 04.12.2025 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 4299,61 гривень (а.с.59).
Згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00055715870 та №00055715825 від 05.01.2026 року вбачається, що третя особа ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 є рідними братами та їх батьками значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.60-62, 63-66).
З повідомлень керівника Тячівської окружної прокуратури С.Зовдун від 05.01.2026 №07.52-105-928-25, від 01.12.2025 №07.52-104-6840ВИХ-25 07.52-105-108-25, від 01.12.2025 №07.52-104-6841ВИХ-25 07.52-105-1080-25, від 01.12.2025 №07.52-104-6842ВИХ-25 07.52-105-1080-25 вбачається, що Солотвинську селищну раду повідомлено про необхідність вжиття всіх необхідних заходів щодо повернення земельних ділянок у комунальну власність (а.с.67-74).
З повідомлення керівника Тячівської окружної прокуратури С.Зовдун , від 22.01.2026 №07.52-343ВИХ-26, Солотвинську селищну раду повідомлено, що Тячівською окружною прокуратурою буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування в комунальну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 2124482400:03:002:0293, 2124482400:03:002:0251, 2124482400:03:002:0234, 2124482400:03:002:0252 (а.с.75).
У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно з частиною четвертоюстатті 42 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третястатті 23 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час звернення до суду).
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час звернення до суду).
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104цс19, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Пунктом 3 частини шостої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи.
Звертаючись до суду з цим позовом, керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області вказує на те, що Тячівська окружна прокуратура реалізує передбачені законом повноваження з представництва інтересів держави в особі Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області , яка не вживає заходів щодо повернення земельних ділянок , які незаконно вибули з комунальної власності та неналежним чином здійснює повноваження, покладені на неї законодавством для захисту інтересів держави , що призвело до порушення прав держави України та територіальної громади в особі Солотвинської селищної ради на розпорядження землями комунальної власності. 
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно зі статями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
За положеннямистатті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За приписами частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно з статтею 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.
Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених устатті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна суди мають установити всі юридичні факти, визначені статтями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 17 грудня 2014 року № 6-140цс14.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження 14-144цс18).
У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 362/44/17 (провадження № 14-183цс18) зроблено висновок, що «відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв. Оскільки спірні земельні ділянки були набуті відповідачами з комунальної власності на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Дібрівської сільської ради №7 від 23.01.2003 щодо надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, рішення без номера від 23.11.2000 року щодо надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, рішення без номера від 23.11.2002 року щодо надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, рішення 9 сесії 4 скликання Дібрівської сільської ради від 18.12.2001 щодо надання у власність ОСОБА_3 , Дібрівською сільською радою не приймалися, Солотвинська селищна рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні. Тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі».
У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».
Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
На підтвердження своїх позовних вимог щодо порушення прав Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області, як власника спірної земельної ділянки та вибуття спірної земельної ділянки із володіння первісного власника не з його волі, а іншим шляхом, прокурором доведено, що спірні земельні ділянки булли набуті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з комунальної власності на підставі рішень, які Дібрівською (Нижньоапшанською) сільською радою, щодо третіх осіб, які в подальшому на користь відповідачки відчужили земельні ділянки, не приймалися. Солотвинська селищна рада, Тячівського району, Закарпатської області від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, а тому спірні земельні ділянка вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, якщо на підставі рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про відчуження земельної ділянки, яка перебуває під посиленою правовою охороною держави, відбулася державна реєстрація права власності на це майно, власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем на підставі статей 387, 388 ЦК України.
Стосовно доводів щодо наявності або відсутності добросовісності набувача.
Дослідженими та встановленими судом, безпосередньо під час розгляду справи по суті доказами, підтверджуються наведені прокурором доводи про наявність обставин недобросовісності набувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Укладеними впродовж короткого проміжку часу, договорами купівлі-продажу незаконно набутих у власність, розташованих в одній місцевості земельних ділянок третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь відповідачки, підтверджено масивність незаконного заволодіння, такими без відповідної на те правової підстави. Досліджені в судовому засіданні докази щодо перебування відповідачки в родинних відносинах з ОСОБА_6 , доводять факт обізнаності відповідачки про придбання земельної ділянки від продавця, якому не належало право приватної власності щодо предмета договору – земельної ділянки з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252 площею 0,97 га. 
З урахуванням, цих обставин, заслуговують також на увагу, доводи прокурора про те, що відповідачами проявлено необачності та невжиття заходів, щодо завчасного виявлення фактів незаконності набуття третіми особами земельних ділянок, які в подальшому було відчужено на їх користь.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га, 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га, 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, площею 0,97 га, загальною вартістю 18 620,32 гривень, в комунальну власність Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області.
Відповідно до ч. 1, та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури слід стягнути 13 312 гривень 00 копійки судового збору.
Керуючись ст.ст. статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 133, 141, 142, 206, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 12, 16, 317, 319, 328, 330, 386, 387, 388 ЦК України, ст. 122 ЗК України, ст. 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області поданої в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з незаконного володіння - задовольнити.
Витребувати в комунальну власність Солотвинської селищної ради, Тячівського району Закарпатської області, з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані та території Солотвинської об`єднаної територіальної громади, Тячівського району, Закарпатської області а саме в АДРЕСА_1 , з кадастровими номерами: 2124482400:03:002:0293, площею 0,8525 га., 2124482400:03:002:0251, площею 0,9406 га., 2124482400:03:002:0234, площею 0,7097 га.
Витребувати в комунальну власність Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області, з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована та території Солотвинської об`єднаної територіальної громади, Тячівського району, Закарпатської області а саме в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 2124482400:03:002:0252, площею 0,97 га.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Закарпатської обласної прокуратури сплачений судовий збір в розмірі 13 312,00 грн. (тринадцять тисяч триста дванадцять гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_9 , адреса місця розташування: м. Тячів вул. Незалежності, 27, Закарпатської області, код ЄДРПОУ 02909967 в інтересах держави в особі: Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_4 . 
ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_5 .
ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканка АДРЕСА_6 .
ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканець АДРЕСА_3 .
Повне судове рішення складено - 7 травня 2026 року.

Головуючий      М.М.Бряник