Кримінальне провадження №629/4229/26
Номер провадження 1-кп/629/279/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області кримінальне провадження (№ 12026221110000005) за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 5 ст. 407 КК України, 
з участю сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- захисника ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 09.01.2025 р., солдата ОСОБА_3 , призначеного наказом командувача Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2024 р. № 1830-РС, до військової частини НОМЕР_2 , який прибув для подальшого проходження служби із військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , з 09.01.2025 р. зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (окрім котлового), на відповідну посаду призначений не був. 3 09.01.2025 р. солдат ОСОБА_3 приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно з ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_3 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.
Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності.
Так, ОСОБА_3 30.01.2026 р. знаходився в приміщені квартири АДРЕСА_1 , яка належить останньому.
Цього дня, приблизно о 17-00 годині, до нього, за вищевказаною адресою, прийшли знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у яких із собою була особливо небезпечна психотропна речовина «PVP». 
Перебуваючи за вищевказаною адресою, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на надання приміщення квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для незаконного вживання вказаної психотропної речовини.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період часу з 17-00 години до 18-30 години, перебуваючи в вищезазначеному приміщенні, надав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приміщення квартири АДРЕСА_1 для вживання психотропної речовини «PVP». 
У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаній квартирі, вжили, шляхом куріння через саморобний пристрій, особливо небезпечну психотропну речовину «PVP». 
Крім того, ОСОБА_3 у невстановлений в ході судового розгляду час, місці та обставинах, але не пізніше 30.01.2026 р., у порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 р., придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою її вживання, яку зберігав за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , до 30.01.2026 р.
30.01.2026 р., в період часу з 18-12 години до 19-02 години, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено кристалічну речовину масою 1,1980 г та 0,0309 г, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-26/3669-НЗПРАП від 12.02.2026 р., є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою в складі наданої речовини 0,9176 г, 0,0245 г (загальна маса PVP: 0,9421 г).
Крім того, солдат за призовом ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 ,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за призовом, перебуваючи у пункті розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , у порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилився від проходження військової служби та проводив час на власний розсуд. 
Так, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом, не призначеним на посаду, перебуваючи у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконного, тимчасового ухилення від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 31.01.2025 р. залишив місце несення військової служби 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який розташовувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) та до 24.03.2026 р., а саме до обрання йому Лозівським міськрайонним судом Харківської області запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до місця дислокації 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та був незаконно відсутній на військовій службі.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 5 ст.407 КК України та пояснив, що в зазначені в обвинувальному акті, місці, час, дні вчинив дані кримінальні правопорушення, всі викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. З видом, масою та кількістю психотропної речовини згоден. Вказав, що самовільно залишив місце несення військової служби та поїхав додому, де проводив час на власний розсуд. Просив розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вину по всім епізодам визнав повністю. Він розуміє наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та наполягає на її застосуванні. У скоєному розкаявся.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту; за ч. 1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин та за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. 
Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення: кримінальний проступок, нетяжкий та тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з 2003 р. з приводу «Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками», не одружений, не працює, військовослужбовець, за місцем проживання та проходження служби характеризується посередньо.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд не убачає.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, не зменшують суспільну небезпеку кримінальних правопорушень до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінальних правопорушень та відношення до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання в межах санкцій обвинувачення із застосуванням положень ч. 1 ст. 70  КК України у виді позбавлення волі на певний строк, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Суд також враховує правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах у справі № 750/2773/22 (провадження № 51-3061км22) від 22.12.2022 р. та у справі № 726/78/23, (провадження № 51-1772км23) від 11.07.2023 р., з яких убачається, що кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби свідчать про підвищену суспільну небезпечність, оскільки можуть призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим, а тому застосування іншого покарання ніж позбавлення волі, не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за вчинення таких дій.
Згідно з ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2026 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, а саме з 24.03.2026 р. до дня набрання цим вироком законної сили.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити раніше обраний – тримання під вартою.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України. 
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання: 
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на ДВА роки ШІСТЬ місяців;
- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки;
- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, а саме з 24.03.2026 р. до дня набрання цим вироком законної сили.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити раніше обраний – тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судових експертиз: № СE-19/121-26/3667-НЗПРАП від 13.02.2026 р. у розмірі 2674 грн. 20 коп., № СЕ-19/121-26/3668-НЗПРАП від 18.02.2026 р. у розмірі 3565 грн. 60 коп., № СЕ-19/121-26/3669-НЗПРАП від 12.02.2026 р. у розмірі 3565 грн 60 коп., а всього у розмірі 9805 (дев`ять тисяч вісімсот п`ять) грн 40 коп., перерахувавши на р/р UA048999980313050115000020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, код ЄДРПОУ 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.
Речові докази – фрагмент полімерної пляшки, фрагмент фольги, ватний тампон з сухими залишками нашарування речовини PVP, шприці з градуювальною шкалою до 10 мл з ін`єкційними голками, в середині ковпачку яких мається рідина червоно-бурого кольору, нашарування речовин на поверхні яких містять у своєму складі наркотичний засіб та рослини, обіг яких обмежено - метадон, масою 0,00003 г та 0,0002 г, зіп-пакет з білою кристалічною, порошкоподібною речовиною та фрагмент паперу з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області (номер книги обліку речових доказів: 1204, порядковий номер 21, 19, 23) - знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:           ОСОБА_1