ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6831/25
09 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану".
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії воєнного стану (29.05.2023) у віці 24 років був прийнятий на військову службу за контрактом, брав участь в бойових діях, 20 травня 2024 року отримав тяжку травму під час захисту Батьківщини через наслідки якої він перебував на тривалому лікуванні та у відпустці по стану здоров`я, після чого його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та звільнено з військової служби по стану здоров`я у зв`язку непридатністю до військової служби через травму одержану під час захисту Батьківщини.
Позивач звернувся з заявою до військової частини НОМЕР_1 про призначення і виплату йому одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ №153. У відповідь на вищезазначену заяву Відповідач повідомив про неможливість задоволення заяви, обґрунтовуючи це тим, що виплата одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах передбачена лише для діючих військовослужбовців. Виплата такої винагороди особам, що були звільнені з військової служби, наразі, діючими нормами законодавства не передбачена.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою судді від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
10.12.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що позивач, звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23 листопада 2024 №339-РС у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 23 листопада 2024 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи те, що солдат ОСОБА_1 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану", він не має права на виплату винагороди у розмірі 1 мільйона гривень.
16.12.2025 представник позивача надіслав через підсистему електронний суд відповідь на відзив, просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.
02.03.2026 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.05.2023 прийнятий на військову за контрактом під час дії воєнного стану. Станом на дату прийняття ОСОБА_1 на військову службу йому виповнилося 24 роки.
В період з 29.05.2023 по липень 2023 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
В період з 29.07.2023 по 23.11.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 брав участь в бойових діях в період з 29.07.2023 по 08.02.2024, з 03.03.2024 по 29.04.2024 , з 18.05.2024 по 20.05.2024 , що підтверджується довідкою військовою частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 23.11.2024 № 8159.
20.05.2024 ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини одержав: мінно-вибухова травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення лобної ділянки голови, правобічну параорбітальну гематому, цефалгічний синдром, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4469 від 06.06.2024 року.
21.10.2024 року військово-лікарська комісія клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби та встановила, що ОСОБА_1 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 29а графи ІІ Розкладу хвороб. Причинний зв`язок захворювання (травми) – Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 21.10.2024 позивача визнано непридатним до військової служби у зв`язку з діагнозом: Стійка диплопія (Н53.3), зміцнілий рубець повіки після операції: (11.08.2024) транспальпебральної орбітотомії з видаленням стороннього тіла орбіти справа внаслідок мінно-вибухової травми (20.05.2024), проникаючого поранення орбіти з внутрішньоорбітальним стороннім тілом при гостроті зору 01, на праве око (Т90.4). Гострота зору лівого ока 1,0. Зміцнілі шкірні рубці в ділянці надперенісся після вогнепального осколкового поранення (20.05.2024) (S01.9). Причинний зв`язок захворювання (травми) – Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23 листопада 2024 року № 339-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку, відповідно до підпункту "б" (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку). Крім того, позивача виключено з військового обліку, що підтверджується відомостями його паперового та електронного військово-облікового документа.
11.11.2025 адвокат Сеника Д.В. звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 про призначення і виплату позивачу одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ №153.
Листом Військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2025 повідомлено про неможливість здійснення такої виплати, обґрунтовуючи це тим, що виплата одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах передбачена лише для діючих військовослужбовців. Виплата такої винагороди особам, що були звільнені з військової служби, наразі, діючими нормами законодавства не передбачена.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року за №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі по тексту також - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII (надалі по тексту також Закон №2011-XII).
За змістом частини 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина 2 статті 9 Закону №2011-XII).
Приписами частини 4 статті 9 Закону №2011-XII унормовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінет Міністрів України 11 лютого 2025 року прийняв постанову №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" (надалі по тексту також Постанова №153).
Пунктом 2 Постанови №153 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану та форму контракту про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу (надалі по тексту також Порядок №153).
Відповідно до пункту 1 Порядку №153, цей Порядок визначає механізм реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Держприкордонслужбі під час воєнного стану (надалі по тексту також - експериментальний проект) та особливості залучення під час воєнного стану на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби на посади рядового складу громадян України віком від 18 до 25 років, проходження ними військової служби, а також створення для цього відповідних умов.
Метою експериментального проекту є підвищення рівня укомплектованості особовим складом бойових військових частин (підрозділів) Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби шляхом удосконалення механізму залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом та створення додаткових мотиваційних чинників для цього.
За змістом підпункту 1 пункту 3 Постанови №153 учасниками експериментального проекту є громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Пунктом 4 Постанови №153 установлено, що:
особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
За змістом частини 1 статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Офіційне опублікування постанов Кабінету Міністрів України здійснюється в газеті "Урядовий кур`єр" та Офіційному віснику України, а також в інших офіційних друкованих виданнях, визначених законом. Крім того, акти Кабінету Міністрів України оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України (частина 5 статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України").
Постанова Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" від 11.02.2025 за №153 опублікована в газеті "Урядовий кур`єр" 13.02.2025.
Таким чином, Постанова №153 набрала чинності 13.02.2025 з дня її офіційного опублікування в газеті "Урядовий кур`єр".
Підсумовуючи викладене, реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень, запровадженої Постановою №153 забезпечується у разі одночасного існування чотирьох умов, а зокрема заявник має :
(1) бути особою рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
(2) бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за №2102-IX до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років;
(3) проходити військову службу (при цьому, судом ураховано, що законодавцем застосовано теперішню форму часу дієслова "проходять". Як наслідок така умова повинна існувати на час набрання чинності названою Постановою №153, або на час звернення із відповідною заявою про виплату такої допомоги);
(4) брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (надалі по тексту також - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою [13.02.2025].
Суд встановив, що позивач 29.05.2023 прийнятий на військову за контрактом під час дії воєнного стану. Станом на дату прийняття ОСОБА_1 на військову службу йому виповнилося 24 роки.
В період з 29.05.2023 по липень 2023 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
В період з 29.07.2023 по 23.11.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 брав участь в бойових діях в період з 29.07.2023 по 08.02.2024, з 03.03.2024 по 29.04.2024 , з 18.05.2024 по 20.05.2024 , що підтверджується довідкою військовою частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 23.11.2024 № 8159.
20.05.2024 ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини одержав: мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення лобної ділянки голови, правобічну параорбітальну гематому, цефалгічний синдром, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4469 від 06.06.2024 року.
23 листопада 2024 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено із списків військової частини.
Як наслідок на дату набрання чинності Постанови №153 (13.02.2025) та на дату подання позивачем заяви від 11.11.2025 про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень, позивач не проходив військової служби та не був діючим військовослужбовцем.
Названі обставини в свою чергу є беззаперечною перепоною для реалізації позивачем права на отримання грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень, позаяк запровадженою умовою отримання такої допомоги є проходження заявником військової служби на дату набрання нею чинності, або на дату звернення з відповідною заявою про її отримання.
Такий висновок обгрунтовється тим, що позивач станом на час набрання Постановою №153 законної сили, як і в подальшому, не проходив військової служби та не був діючим військовослужбовцем, а тому, не набув права на виплату такої допомоги. 
Слід зазначити, що метою прийняття Постанови №153 є підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби.
Враховуючи продовження військового стану та необхідність відсічі і стримування збройної агресії держава вправі здійснювати необхідні заходи для підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби.
Метою експериментального проекту є підвищення рівня укомплектованості особовим складом бойових військових частин (підрозділів) Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби шляхом удосконалення механізму залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом та створення додаткових мотиваційних чинників для цього.
Враховуючи наведене та наявність легітимної мети, суд критично оцінює посилання позивача (представника) на дискримінаційний характер щодо нього Постанови №153, оскільки станом на момент набрання нею законної сили позивач уже був звільнений з військової служби, а спірна постанова стосується діючих військовослужбовців і осіб які укладають контракт на умовах визначених цією Постановою.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що при розгляді заяви позивача від 11.11.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 дотримано вимоги Постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" від 11.02.2025 за №153 та правомірно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі один мільйон гривень на підставі пункту 4 Постанови №153.
За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
З урахуванням наведеного в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Підстави щодо вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач:
- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ); 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.