Справа № 336/10848/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
23 червня 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – Бенца К.К.,
при секретарі судового засідання – Майор Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в особі представника Супрун Є.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в особі представника Супрун Є.В. через систему "Електронний суд" звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 12.08.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2001378764701, за яким позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом, який пізніше було збільшено до 23960,00 грн.
Позивач зазначає, що Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. У зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 року складає: 32066,57 грн., з яких: 20416,55 грн. заборгованість за кредитом; 11650,02 грн. заборгованість за процентами.
Вказує, що Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач зі своєї сторони порушив умови договору.
Позивач вказує, що умовами Публічної пропозиці ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконував покладені на нього обов`язки з повернення кредитних коштів, позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в заяві на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка перед позивачем по кредитному договору станом на 03.07.2025 року складає: 32066,57 грн., з яких: 20416,55 грн. заборгованість за кредитом; 11650,02 грн. заборгованість за процентами, яку позивач АТ «ПУМБ» просить стягнути з відповідача на свою користь та сплачений судовий збір.
Виклад позицій сторін по справі:
У судове засідання представник позивача не зявився. В пункті 3 прохальної частини позовної заяви просить суд розглянути справу у відсутності представника Банку та не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №R067086660552, №R067182473151, №R067138400040 та №R067082500984.
Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада. 
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").
Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2025 року дану справу за підсудністю передано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
12.01.2026 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Фактичні обставини справи встановлені судом:
Судом встановлено, що 12.08.2019 року відповідач звернувся до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву №2001378764701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.
Заявою №2001378764701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.08.2019 , відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами відповідач погодився, проставивши особистий підпис.
З заяви №2001378764701 від 12.08.2019 року вбачається, що відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку. № кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_2 Тип персоніфікованої картки: позичальник, що підписався нижче просить банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 14000,00 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Підписанням заяви підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577,58 грн.
В цей же день, 12.08.2019 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому вказано основні умови кредитування; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту тощо.
З копії паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 12.08.2019, вбачається, що в ньому зазначено основні умови кредитування (сума кредиту 14000,00 грн., строк кредитування 12 місяців), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (стандартна фіксована процентна ставка 47,88% річних).
З довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001378764701 від 12.08.2019 року, вбачається, що 12.08.2019 року було встановлено початковий ліміт на суму 14 000,00 грн., 28.01.2020 року – збільшено до 19000,00 грн., 29.05.2020 року збільшено до 24000,00 грн., 27.02.2022 року було зменшено до 18960,00 грн., та 03.03.2022 року було збільшено до 23960,00 грн.
На підтвердження обставини виникнення та наявності кредитної заборгованості позивач також надав Виписку з рахунку відповідача. Виписка відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14.
Випискою по особовому рахунку кредитного договору з 12.08.2019 по 03.07.2025 підтверджується заборгованість відповідача перед банком. Також з цієї виписки вбачається, що відповідач користувся кредитними коштами, видно операції відповідача з оплати за придбані товари, зняття готівки, здійснення часткового погашення заборгованості.
Суд, дослідивши наявну у матеріалах справи виписку про рух коштів, яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними, вважає, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в AT «ПУМБ» та наявність заборгованості за тілом та відсотками кредитного договору №2001378764701 від 12.08.2019.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №2001378764701 від 12.08.2019 р., укладеного між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 станом на 03.07.2025 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 32066,57 грн., з яких: 20416,55 грн. заборгованість за кредитом; 11650,02 грн. заборгованість за процентами.
Пунктом 2.2.5 Частини 2 Загальних положень публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р. затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11.06.2019 р.) передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. 
Відповідно до п.2.3.3 Частини 2 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Клієнт безумовно приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень Банку про зміну умов Договору на Сайті Банку.
Відповідно до п.3.2 Частини 3 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на Укладенням Договору Клієнт погоджується з умовами банківських послуг, що надаються в рамках Пакету послуг, та розміром винагород, що встановлені Банком за обслуговування Пакету послуг. Винагорода Банку за надання послуг залежить від наповнення/обсягу Пакету послуг та визначена Тарифами Банку. Інші послуги, передбачені Договором, які не включені до відповідного Пакету послуг, надаються та сплачуються у відповідності до Тарифів.
Відповідно до п.5.1.4. Частини 5 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.
Згідно із п.5.1.6. Частини 5 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний Своєчасно та в повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів.
Згідно із п.5.1.7. Частини 5 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Пунктом 6.1 Частини 6 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що кожна зі Сторін зобов?язана у повному обсязі відшкодувати іншій Стороні збитки, завдані порушенням умов Договору, за виключенням моральної шкоди, що не підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов?язань Сторонами цього Договору. У разі притягнення Банку до відповідальності за порушення валютного законодавства, що сталося з вини Клієнта (ненадання належних документів, надання документів з недостовірними відомостями тощо) Банк має право вимагати, а Клієнт в такому випадку зобов?язаний відшкодувати Банку завдані збитки (шкоду) у повному обсязі та/або сплачені Банком штрафи (в разі їх застосування до Банку). За порушення Сторонами забов?язань за цим Договором, відшкодування моральної шкоди не встановлено.
Позивачем АТ «ПУМБ» направлено письмову вимогу (повідомлення) відповідачу  ОСОБА_1 згідно якої банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором та погасити заборгованість в загальному розмірі 32066,57 грн. протягом тридцяти днів з моменту отримання листа. Вказане вбачається із письмової вимоги (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/1245 від 04.07.2025 та №20250704 ПУМБ_773 згрупованих відправлень.
Нормативно-правове обґрунтування:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Згідно ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач в судове засідання не зявився , відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язаннь та не здійснив всіх платежів для погашення кредитної заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору , а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Таким чином, питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №2001378764701 від 12.08.2019 р., укладеного між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 станом на 03.07.2025 р. відповідач допустив загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 32066,57 грн., з яких: 20416,55 грн. заборгованість за кредитом; 11650,02 грн. заборгованість за процентами.
Отже, суд вважає, що між сторонами був укладений договір, відповідно до яких відповідач отримав грошові кошти, на умовах, вказаних в договорі.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки, грошові кошти та нараховані відсотки не повернуто, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року справа №234/3840/15-ц зазначено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі».
Вказана позиція Суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19, у якій зокрема зазначено, що у разі незгоди відповідача з поданим представником позивача розрахунком заборгованості, відповідач має право подати контррозрахунок. Однак, у даному випадку відповідачем та його представником не було подано контррозрахунку, загалом не подано будь-яких належних доказів на спростування заявлених вимог позивача.
Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку, доказів зворотного суду не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду контр розрахунку суми заборгованості за договором , а відтак суд приходить до висновку, що нарахована позивачем сума заборгованості за договором №2001378764701 від 12.08.2019 року, в розмірі 32066,57 грн., з яких: 20416,55 грн. заборгованість за кредитом; 11650,02 грн. заборгованість за процентами та наданий розрахунок заборгованості є належним доказом.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «ПУМБ» та  ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладених договорів позики, а також нараховану позивачем відповідно укладених договорів загальну заборгованість у сумі 32066,57 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.
Будь-яких доказів щодо неотримання  ОСОБА_1 коштів від позивача, не проведення ним операцій по спірному картковому рахунку, а також доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять.
Таким чином, укладаючи кредитний договір №2001378764701 від 12.08.2019 року, на підставі якого видано кредитну карту з кредитним лімітом сторони погодили відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту та нарахування процентів за користування коштами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1 розумів умови укладеного ним договору, надання йому у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту та нарахування процентів за користування коштами, що зобов`язувало останнього належним чином виконувати обов`язки, щодо виконання умов договору про надання банківських послуг та повернення грошових коштів.
Суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконав зобов`язання за договором, а тому з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками в сумі 32066,57 грн., а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованості згідно договору №2001378764701 від 12.08.2019 року підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Щодо розподілу судових витрат
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та задоволення позовних вимог , у порядку частин першої статті 141 ЦПК України, з відповідача за позовом на користь позивача підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2422,40 грн.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 18.06.2026 року, дата складання повного судового рішення – 23.06.2026 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -23.06.2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 82, 206,223, 259, 263-265, 280-284, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в особі представника Супрун Є.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце рєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за договором №2001378764701 від 12.08.2019  року станом на 03.07.2025 року у загальному розмірі 32066,57 грн. з яких: заборгованість за кредитом – 20416,55 грн., заборгованість за процентами – 11650,02 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце рєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 код ЄДРПОУ 14282829) сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач – Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 код ЄДРПОУ 14282829); 
Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце рєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ). 
Дата складання повного тексту судового рішення – 23.06.2026 року .
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду К.К. Бенца