П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/41630/25	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
Дата і місце ухвалення 02.02.2026р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів: Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В:
15.12.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ВП №79715326 від 01.12.2025 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для а також надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у відповідності до положень Закону України “Про судовий збір” у розмірі 2422,40 грн., а також надання додатків до позовної заяви, належним чином оформлених у паперовому вигляді.
30.12.2025 року представником позивача до канцелярії суду першої інстанції була подана заява про неможливість подати докази сплати судового збору у встановлені строки.
Крім того 30.12.2025 року позивачем було подано до суду першої інстанції клопотання, в якому він просив звільнити або відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору та/або зменшити розмір ІНФОРМАЦІЯ_2 сплату судового збору; у разі відмови у звільненні від сплати судового збору - відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору, або зменшити його розмір; у разі відмови у відстроченні сплати судового збору - розстрочити сплату судового збору; у разі відмови у розстроченні судового збору - зменшити розмір судового збору та надати термін для його сплати.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року було продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачеві.
В ухвалі від 05.01.2026 року суд першої інстанції констатував факт подання представником позивача заяви про неможливість подати докази сплати судового збору у встановлені судом строки та клопотання про відстрочення його виплати або продовження строку на його виплату. Також вказав, що позивачем не надано додатків до позовної заяви належним чином оформлених у паперовому вигляді.
Враховуючи вищенаведене, суд вважав за можливе продовжити строк для усунення недоліків.
10.01.2026 року позивачем знов була подана до суду першої інстанції заява про неможливість подати доказ у встановлені строки, у якій зазначено, що виконати ухвалу суду від 05.01.2026 року в частині сплати судового збору позивач не може у зв`язку з повною відсутністю бюджетного фінансування за відповідним кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”), з якого здійснюється оплата судових зборів. 
Крім того 10.01.2025 року до суду першої інстанції знов надійшло клопотання позивача про звільнення або відстрочення та/або розстрочення сплату судового збору та/або зменшення розміру сплати судового збору. У поданому клопотанні позивач також просив у разі відмови у звільненні від сплати судового збору - відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору, або зменшити його розмір; у разі відмови у відстроченні сплати судового збору - розстрочити сплату судового збору; у разі відмови у розстроченні судового збору - зменшити розмір судового збору та надати термін для його сплати.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2025 року позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 було повернуто позивачеві з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд першої інстанції вказав на те, що оскільки позивачем недоліки, зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду не усунуті в повному обсязі, а саме: не надано доказів сплати судового збору та додатків до позовної заяви належним чином оформлених у паперовому вигляді, згідно п. 1 ч.4 ст.169 КАС України, наявні підстави для повернення адміністративного позову позивачеві.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі. 
Апелянт зазначив, що відповідно до частини 4 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви можливе виключно у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк. На думку апелянта у цій справі суд першої інстанції формально підійшов до оцінки дій позивача та не з`ясував, чи були вчинені дії, спрямовані на усунення недоліків, та чи існували об`єктивні перешкоди для їх усунення.
Апелянт посилався на наявність об`єктивних обставин (воєнний стан, службові обов`язки, перебування в зоні бойових дій, обмеження доступу до документів тощо), які унеможливлювали своєчасне усунення недоліків, а також відсутність фінансування з боку Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України на сплату судового збору.
В апеляційній скарзі також зазначено, що з 24.02.2022 року по теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_4 входить до складу Сил оборони держави та її особовий склад залучений до виконання бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації. Зважаючи на характер діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка пов`язана з виконанням бойових (спеціальних) завдань в умовах воєнного стану безпосередньо в зоні бойових дій, зокрема в м.Херсон, відповідно до Бойового розпорядження №2022/ ОКП/73/398дск оперативно-тактичного угруповання “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”. Апелянт вказував на те, що особовий склад безперервно залучається до стабілізаційних і наступальних операцій, веде бойове чергування на блокпостах, здійснює патрулювання, забезпечує захист критичної інфраструктури та боротьбу з ДРГ. 
Як зазначив апелянт, функціональне навантаження та бойова обстановка унеможливлюють своєчасну підготовку фінансових документів, проведення платежів через розпорядника коштів, а також комунікацію з фінансовими органами Міноборони, а власного кошторису та статусу розпорядника бюджетних коштів ІНФОРМАЦІЯ_4 не має. 
Відповідач зазначив, що з метою усунення недоліків поданої позовної заяви, у термін визначений чинним законодавством, тимчасово виконуючим обов`язки помічника начальника відділу з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 був поданий рапорт стосовно здійснення оплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2422,40 грн. на відповідні рахунки, однак станом на 03.02.2026 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 платіжна інструкція з відповідною відміткою державної казначейської служби України про здійснення платежу, або інші документи, що підтверджують оплату судового збору за подання апеляційної скарги не надходили. 
На думку апелянта оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права; не відповідає принципам доступу до правосуддя, пропорційності та верховенства права.
Зважаючи на вищевикладене апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та розгляд позову по суті.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Статтею 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За положеннями ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 169 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
В свою чергу, згідно п.п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року подану ІНФОРМАЦІЯ_6 позовну заяву було залишено без руху через ненадання позивачем до суду доказів сплати судового збору, а також з метою подання позивачем додатків до позовної заяви належним чином оформлених у паперовому вигляді та надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
У постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №182/1768/17(6-а/0182/50/2018), від 14.08.2020 у справі №420/4676/19 та від 28.12.2020 у справі №320/7209/19, від 21.02.2022 у справі №744/658/20 зроблено висновок про те, що залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання. Тривалість строку для усунення недоліків визначається з урахуванням необхідного часу для повідомлення сторони про залишення заяви без руху у зв`язку з допущеними недоліками та їх виправлення.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, датою отримання судом повідомлення про доставлення документу в електронному вигляді «без руху» від 19.12.2025 до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» є 19.12.2025 року 17:59 год.
30.12.2025 року, тобто у строк, встановлений судом, позивачем було подано до суду першої інстанції клопотання, в якому він просив звільнити або відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору та/або зменшити ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір сплати судового збору; у разі відмови у звільненні від сплати судового збору - відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору, або зменшити його розмір; у разі відмови у відстроченні сплати судового збору - розстрочити сплату судового збору; у разі відмови у розстроченні судового збору - зменшити розмір судового збору та надати термін для його сплати.
В свою чергу вказане клопотання позивача не було розглянуто судом першої інстанції.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року було продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.
10.01.2026 року позивачем знов було подано до суду першої інстанції клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору та/або зменшення ІНФОРМАЦІЯ_2 розміру судового збору, який підлягає сплаті. У вказаному клопотанні позивач також просив у разі відмови у звільненні від сплати судового збору - відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору, або зменшити його розмір; у разі відмови у відстроченні сплати судового збору - розстрочити сплату судового збору; у разі відмови у розстроченні судового збору - зменшити розмір судового збору та надати термін для його сплати.
Розгляд вказаного клопотання позивача судом першої інстанції також не здійснювався.
В подальшому, з огляду не усунення недоліків позовної заяви, а саме: ненадання доказів сплати судового збору та додатків до позовної заяви у паперовому вигляді, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 44 КАС України передбачає, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно ст. 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Однак в даному випадку судом першої інстанції не дотримано вимог КАС України та не здійснено розгляд поданих позивачем клопотань. 
За змістом частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Таким чином, подаючи клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору та/або зменшення розміру судового збору позивач вправі очікувати на його задоволення судом, що, очевидно, надавало б йому підстави не сплачувати судовий збір або сплатити судовий збір у меншому розмірі, а тому не вирішення поданих позивачем клопотань і повернення позовної заяви є невиправданими, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання суд у процесуальний спосіб мав надати можливість сплатити судовий збір.
В свою чергу реалізація права на подання клопотання про відстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, розстрочення або зменшення його розміру не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору і мати наслідком повернення апеляційної скарги.
Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі №280/10087/21.
Звертаючись до суду із зазначеними вище клопотаннями позивач мав цілком обґрунтовані очікування щодо результатів його розгляду, що дало б можливість передбачити заходи, що будуть застосовані у конкретних правовідносинах.
За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 23.01.2020 №1-р/2020, верховенство права означає, що органи державної влади не можуть діяти свавільно та зобов`язані дотримуватись правил, які даватимуть можливість передбачити заходи, що будуть застосовані у конкретних правовідносинах. На підставі зазначеного особа може передбачати й планувати свої дії та розраховувати на очікуваний результат.
Проте суд першої інстанції у цій справі клопотання позивача не розглянув, чим допустив порушення принципу юридичної визначеності, тобто право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування).
За таких обставин, суд першої інстанції повинен був ураховувати легітимні очікування позивача щодо розгляду його клопотань, що дало б йому можливість передбачити й планувати свої дії, з огляду на очікуваний результат.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції вказав на те, що недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом, зокрема, надання додатків до позовної заяви належних чином оформлених у паперовому вигляді.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:
Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно- комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до частин першої, четвертої, дванадцятої статті 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система підлягає захисту із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю
За правилом частини шостої статті 18 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Згідно з абзацом другим частини восьмої статті 18 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року) особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно - комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України “Про електронні довірчі послуги”, якщо інше не визначено цим Кодексом.
Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відтак процесуальне законодавство передбачає два шляхи подання документів до суду – в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС.
Своєю чергою відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 частини першої розділу VІІ “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно- комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, відповідно до пункту 2 якого це Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем “Електронний кабінет”, “Електронний суд” та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).
04 вересня 2021 року в газеті “Голос України” опубліковано оголошення Вищої ради правосуддя про те, що окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.
Вища рада правосуддя повідомила, що з початком функціонування підсистем “Електронний кабінет”, “Електронний суд”, підсистеми відеоконференцзв`язку, зазнає змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.
Також повідомлено, що такі дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.
З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми “Електронний кабінет”, “Електронний суд”, підсистеми відеоконференцзв`язку.
Надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу “Електронний суд”, розміщеному за посиланням (https://cabinet.court.gov.ua), відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.
Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему “Електронний кабінет”.
В даному випадку позовна заява до суду першої інстанції була подана ІНФОРМАЦІЯ_7 засобами підсистеми “Електронний суд”, що свідчить про використання позивачем передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду першої інстанції.
З огляду на зазначене ненадання позивачем в даному випадку до суду першої інстанції додатків до позовної заяви у паперовій формі не свідчить про невідповідність поданої позовної заяви вимогам КАС України і не може вважатись недоліком позовної заяви та у разі ненадання відповідних документів у паперовій формі – не може бути підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху посилався, зокрема, на рішення Ради суддів України від 05.08.2022 року № 26. 
У вказаному рішенні Ради суддів України зазначала, що в окремих випадках учасники судових проваджень через "Електронний кабінет" надсилають процесуальні документи великого обсягу. В деяких випадках їх кількість перевищує більше 1000 аркушів. З огляду на скрутний стан фінансового забезпечення судів та неможливість придбавати папір, витратні матеріали, здійснювати заправку оргтехніки, Рада констатувала, що суди не в змозі здійснювати роздрукування таких документів з метою їх долучення до матеріалів справи. При цьому не усі суди забезпечені комп`ютерною технікою в залах судових засідань, а тому суд не може здійснювати безпосереднє дослідження поданих матеріалів виключно у електронній формі.
У таких випадках Рада суддів України вважала за необхідне рекомендувати судам звертатися до учасників судових проваджень з пропозицією додатково подати відповідні документи для суду у паперовій формі. 
Таким чином, виходячи зі змісту рішення Ради суддів України від 05.08.2022 року № 26, яке має рекомендаційний характер, суд у випадку скрутного стану фінансового забезпечення може запропонувати стороні по справі додатково подати відповідні документи для суду у паперовій формі. Однак не надання відповідних документів у паперовій формі на пропозицію суду не може бути підставою для повернення позовної заяви, в тому числі з урахуванням наявності комп`ютерної техніки за допомогою якої може здійснюватися дослідження поданих матеріалів в електронній формі.
Згідно ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За наслідком апеляційного перегляду справи колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає встановленим у статті 242 КАС України критеріям законності та обґрунтованості, оскільки постановлена судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, на підставі ст. 320 КАС України, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2026р. підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року скасувати, а справу №420/41630/25 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя: А.В. Бойко 
Суддя: І.І. Тарновецький
Суддя: О.А. Шевчук