Справа № 991/8108/26
Провадження 1-кс/991/8125/26
У Х В А Л А

19.06.2026           м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
в с т а н о в и л а:
1.15.06.2026 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочали досудове розслідування.
2.Цього ж дня, згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. Слідча суддя викликала скаржника у судове засідання на 17.06.2026 та 19.06.2026. Однак скаржник у судове засідання не прибув, не повідомивши про причини своєї неявки.
4.З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд за відсутності скаржника. 
5.Представник НАБУ надіслав письмові заперечення, в яких просив розглядати скаргу без участі представника НАБУ та відмовити у її задоволенні. Оскільки КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, а також з огляду на засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника НАБУ.
6.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.
7.Скарга мотивована тим, що 03.06.2026 ОСОБА_4 звернулась до НАБУ із заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме можливе одержання неправомірної вигоди суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_5 за вчинення дій в інтересах ОСОБА_6 з використанням наданої їй влади та службового становища.
8.У заяві ОСОБА_4 , окрім іншого, просила внести відповідні відомості до ЄРДР. Однак такі, як зазначив скаржник, уповноважені особи НАБУ до ЄРДР не внесли. 
9.Слідчою суддею здійснено запит до НАБУ щодо надання інформації про результати розгляду заяви. 16.06.2026 у відповідь надійшли письмові заперечення представника НАБУ з додатками, у яких зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 , яка зареєстрована в НАБУ 04.06.2026 за № Б-7166, детективами НАБУ не встановлено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Про результати розгляду заяви ОСОБА_4 повідомлено листом № 112-294/19141 від 09.06.2026. 
10.Отже, наразі відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР не внесені. 
11.На підставі викладеного, слідча суддя вважає, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, а саме адвокатом в інтересах заявника, у визначений ч. 1 ст.304 КПК України строк.
12.І хоча за змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга повинна бути подана саме заявником, однак слідча суддя застосовує норму статті 59 Конституції України. Остання є нормою прямої дії, та гарантує конституційне право на професійну правничу допомогу в контексті із офіційним тлумаченням відповідної норми у попередній редакції, здійсненого Конституційним Судом України у рішенні № 23-рп/2009 від 30.09.2009, де зазначається, що норму «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.
13.Отже, на підставі ст. 59 Конституції України адвокат, який уповноважений заявником (що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером на надання правничої (правової) допомоги), має право від його імені оскаржувати бездіяльність слідчого (детектива), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
14.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
15.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.
16.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
17.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.
18.Отже, оскаржена бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.
19.Також згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
20.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
21.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
22.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову, як вчинення вищенаведених кримінальних правопорушень, зокрема, суддею.
23.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_5 підлягає розгляду в цьому суді. 
24.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.
25.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулося, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
26.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
27.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.
28.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».
29.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.
30.За змістом заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, 13.05.2024 вона звернулася до Козинської селищної ради із заявою про призначення її опікуном над ОСОБА_7 .
31.Водночас, як зазначається у заяві, 07.08.2024 під час виїзду комісії у складі представників органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за участю адвоката ОСОБА_3 за адресою проживання ОСОБА_7 з метою перевірки факту його проживання та умов утримання, ОСОБА_6 не допустив представників органу опіки на територію домоволодіння, посилаючись на те, що він є офіційним опікуном ОСОБА_7 , та надав для огляду копію рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.05.2024 у справі № 372/1887/24, яким нібито встановлено опіку над ОСОБА_7 .
32.Разом з тим, як зазначається у заяві, в подальшому з`ясувалося, що зазначений примірник рішення суду містив ознаки підроблення, зокрема, згідно з повідомленням Обухівського районного суду Київської області, працівниками суду копія названого рішення з відміткою про набрання законної сили не виготовлялася та не видавалася. За вказаними обставинами Обухівським РУП ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024111230001609.
33.Так, за змістом заяви, під час допиту 11.09.2025 ОСОБА_6 повідомив, що 24.06.2024 він особисто отримав у приміщенні Обухівського районного суду Київської області копію рішення від 23.05.2024 у справі № 372/1887/24 з відміткою про набрання законної сили. Водночас, за запит слідчого, суддя ОСОБА_5 22.09.2025 повідомила, що копія рішення у справі № 372/1887/24 видавалася: 24.10.2024 - представнику заявника ОСОБА_8 , 26.03.2025 - слідчому СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області, 27.06.2025 - ОСОБА_9 . Інформація про видачу копії рішення ОСОБА_6 у відповіді суду відсутня.
34.Надалі, як зазначається у заяві, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 372/273/26 за заявою Козинської селищної ради від 15.01.2026 про встановлення над недієздатним ОСОБА_7 опіки та призначення його опікуном ОСОБА_4 .
35.Водночас, за змістом заяви, 20.05.2026 під час судового засідання у справі № 372/273/26 суддя ОСОБА_5 особисто повідомила, що саме нею 24.06.2024 за заявою ОСОБА_6 було видано примірник рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.05.2024 у справі № 372/1887/24 з відміткою про набрання законної сили.
36.Такі обставини, за твердженням ОСОБА_4 , суперечать попередній офіційній відповіді суду та можуть свідчити про приховування факту видачі відповідного документа або інші неправомірні дії в інтересах ОСОБА_6 .
37.Окрім того, на переконання заявниці, зазначені обставини можуть свідчити про: (1) можливе незаконне виготовлення та/або видачу процесуального документа; (2) приховування факту видачі відповідного судового рішення; (3) використання службового становища в інтересах третіх осіб; (4) можливе сприяння уникненню кримінальної відповідальності особами, причетними до використання документа з ознаками підроблення.
38.А тому ОСОБА_4 вважає, що наведені обставини потребують перевірки в межах досудового розслідування.
39.Разом з тим, на переконання слідчої судді, скарга ОСОБА_4 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.
40.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.
41.Твердження ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення фактично зводяться до незгоди із процесуальними діями судді Обухівського районного суду Київської області щодо надання інформації у справах № 372/1887/24 та № 372/273/26. 
42.Поряд з цим, такі обставини, на переконання слідчої судді не дають підстав стверджувати про наявність ознак кримінального правопорушення, про вчинення якого стверджує ОСОБА_4 , а саме одержання суддею ОСОБА_5 неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ОСОБА_6 , а також будь-яких інших правопорушень, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
43.Слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого без наявності об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, є недопустимим.
44.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу. 
45.Отже, оскільки викладене у заяві ОСОБА_4 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
46.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, керуючись статтями 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя      ОСОБА_1