Справа № 161/6591/26 
Провадження № 2/161/4303/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

29 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Рудської С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина.
1.1. Позиція позивача.
23 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – позивач, ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2025 року між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» був укладений кредитний договір № 20.07.2025-100000673, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн на строк 140 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день.
Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь 9 522,74 грн., що складається з тіла кредиту 3 799,37 грн, процентів 3 723,37 грн, неустойки 2 000,00 грн.

1.2. Позиція відповідача.
Відповідач письмового відзиву на позов не подала.

1.3. Щодо заочного розгляду справи.
Оскільки відповідач не подала відзиву, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

2. Мотивувальна частина.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 20 липня 2025 року між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» був укладений кредитний договір № 20.07.2025-100000673, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн на строк 140 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день.
Позивач самостійно у позові вказує, що відповідач на виконання своїх зобов`язань вніс плаліж на суму 900 грн. від 02.08.2025 року, на суму 887.57 грн. від 16.08.2025 року, на суму 890 грн. від 30.08.2025 року.
Позивач не надав суду будь-якого детального розрахунку, який би вказував на порядок зарахуванням ним платежів від позичальника, а лише формально у тексті позову посилається на припис частини першої статті 534 ЦК України.
Позивач просить суд стягнути з відповідача 9 522,74 грн., що складається з тіла кредиту 3 799,37 грн, процентів 3 723,37 грн, неустойки 2 000,00 грн.

2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини.
Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення кредитну, вони врегульовані відповідними положеннями Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

2.3. Позиція суду.
2.3.1. Щодо неустойки.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки неустойка у розмірі 2 000,00 грн була нарахована відповідачем у період дії на території України воєнного стану, вона не може бути стягнута з позичальника, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

2.3.3. Щодо дотримання позивачем черговості погашення вимог за договором про споживчий кредит.
Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Зі змісту вказаних положень законодавства слідує, що у разі недостатності платежу позичальника, в першу чергу погашається тіло кредиту і лише далі відсотки та інші платежі, що передбачені договору.
Зі змісту позову слідує, що позивач безпідставно керувався положенням частини першої статті 534 ЦК України, в той час як до застосування підлягали положення статті 19 Закону України «Про споживче кредитування».
Всупереч вищенаведеному, позивач отримавши від відповідача всього 2 677,57 грн майже не спрямував жодних коштів на погашення тіла кредиту, чим фактично штучно завищив розмір заборгованості та діяв недобросовісно.

2.3.4. Щодо вірного врахування внесених відповідачем коштів на погашення кредиту.
Оскільки суд встановив незаконність нарахування позивачем неустойки, а також порушення ним черговості погашення вимог за договором про споживчий кредит, суд здійснює розрахунок тіла кредиту та процентів за ним самостійно.
Так відповідач 02 серпня 2025 року сплатила 900,00 грн, які повинні були бути спрямовані на погашення тіла кредиту. Період з 20 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року містить у собі 13 днів, за які були нараховані відсотки у розмірі 520,00 грн (4 000,00 х 0,01 х 13). Залишок тіла кредиту становить 3 100,00 грн (4 000 – 900).
Далі, відповідач 16 серпня 2025 року внесла 887,57 грн, які повністю мають бути спрямовані на погашення тіла кредиту. Період з 02 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 року містить у собі 14 днів, за які були нараховані відсотки у розмірі 434,00 грн (3 100 х 0,01 х 14). Залишок тіла кредиту становить 2 212,43 грн (3 100 – 887,57).
30 серпня 2025 року відповідач внесла 890,00 грн на погашення кредиту, які повинні були бути спрямовані виключно на тіло кредиту. Період з 16 серпня 2025 року по 29 серпня 2025 року містить у собі 14 днів, за які були нараховані відсотки у розмірі 309,74 грн (2 212,43 х 0,01 х 14). Залишок тіла кредиту становить 1 322,43 грн (2 212,43 – 890).
Позивач у наданому розрахунку позовних розраховує відсотки до 13 вересня 2025 року. Період з 30 серпня 2025 року по 13 вересня 2025 року має у собі 15 днів, за який були нараховані відсотки у розмірі 198,36 грн (1 322,43 х 0,01 х 15).
Отже, станом на 13 вересня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 784,53 грн, з яких 1 322,43 грн – тіло кредиту, а 1 462,10 грн – відсотки за користування кредитом (520,00 + 434,00 + 309,74 + 198,36).
Тому суд задовольняє позовні вимоги частково стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 2 784,53 грн, відмовляючи у задоволенні решти позову за безпідставністю.

2.4. Щодо розподілу судових витрат 
Оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 778,49 грн (2 662,40 х (2 784,53 / 9 522,74)).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість у загальному розмірі 2 784,53 грн (дві тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні п`ятдесят три копійки).
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 778,49 грн (сімсот сімдесят вісім гривень сорок дев`ять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 29 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області    С.М. Рудська