ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/37907/21 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (далі також приватний виконавець, відповідач), в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича з винесення постанови від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича з винесення постанови від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваних рішень та дій з огляду на недотримання визначеного законом порядку їх вчинення/прийняття, відсутність правових підстав для них.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2022 позовну заяву залишено без руху.
24.05.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, де зазначено, що посилання позивача на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 у справі №369/7440/21 як на підставу для визнання протиправними та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.07.2020 ВП НОМЕР_2 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.07.2020 ВП НОМЕР_2 є нікчемними, оскільки дана постанова станом на 04.08.2025 скасована в частині задоволених апеляційним судом вимог скарги ОСОБА_1 , сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа. 
Отже, винесення постанови про стягнення основної винагороди є проміжним рішенням, яке приватний виконавець повинен прийняти під час відкриття виконавчого провадження, проте це не свідчить про те, що така основна винагорода буде стягнута у подальшому повністю або частково. На думку відповідача, доводи позивача щодо незаконного визначення приватним виконавцем суми основної винагороди в постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 14.07.2020 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2, на думку відповідача, є нікчемними, при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.07.2020 № НОМЕР_1 приватний виконавець діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому відсутні підстави для її скасування. Відповідач, звернув увагу суду, що в позовній заяві позивач не посилається на жодні обставини для визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.07.2020 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 та просить лише визнати незаконною та скасувати вказану постанову в прохальній частині позовної заяви. З огляду на наведене, просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
31.01.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 31.01.2023 справа розподілена судді Горобцовій Я.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 справа прийнята до провадження, призначено дату розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС у м. Києві.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича (01001, м. Київ, вул. Костельна, буд. 7, офіс 4) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича з винесення постанови від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича з винесення постанови від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» Комерційний банк «ПриватБанк», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку у відкритому судовому засіданні на 29 квітня 2026 р. о 10:30 годин.
У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційних скарг.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №369/8077/13-ц виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року по справі №369/8077/13-ц за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №369/8077/13-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 16.05.2017.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди в розмірі 92 010, 29 доларів США та 344, 10 грн в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Не погоджуючись такими постановами відповідача про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що 24.06.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено рішення по справі №369/8077/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені частково:
«В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Н0СК00260889 від 06.2005 року, в розмірі 920 102.85 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.04.2013 року складає 7 351 621,77 грн: звернути стягнення на будинок загальною площею 301.10 кв.м., житловою площею 86.30 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № К2Н0СК00260889 від 16.06.2005 р.) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодд оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати що складаються з судового збору у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня.
В решті позову відмовити».
Як зазначив суд, фактично у виконавчому листі №369/8077/13-ц, виданому 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області, передбачено лише можливість АТ КБ «ПриватБанк» укласти від свого імені договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На переконання суду, з рішення суду вбачається, що право позивача (іпотекодержателя) захищено належним способом, передбаченим пунктом 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, що, у свою чергу, не передбачає видачу виконавчого листа для звернення його до примусового виконання у виконавчому провадженні та проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, тобто зовсім у інший спосіб, ніж передбачено рішенням суду.
Суд дійшов висновку, що встановивши дану обставину, приватний виконавець Корольов М.А. повинен був повернути виконавчий лист від 16.05.2017 стягувану АТ КБ «ПриватБанк» на підставі пунктів 7 та 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Як підкреслив суд, протиправним є винесення постанов приватним виконавцем Корольовим М.А. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, а тому вказані постанови підлягають скасуванню.
При цьому, суд звернув увагу на те, що факт протиправності, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, що була винесена приватним виконавцем Корольовим М.А. 14.07.2020, встановлено рішенням Київського апеляційного суду від 02.12.2021 по справі № 369/7440/21 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова Михайла Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк», вчинені при примусовому виконанні виконавчого листа № 369/8077/13-ц, виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Крім того, суд зазначив, що оскільки виконавчий лист від 16.05.2017 було видано на звернення стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , то і розмір винагороди визначається від вартості нерухомого майна, а не від загальної суми заборгованості ОСОБА_1, перед AT КБ «ПриватБанк», враховуючи що рішення про стягнення заборгованості не було. 
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:
- судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення покладено постанову Київського апеляційного суду від 02.12.2021 по справі № 369/7440/21, яку постановою Верховного Суду від 24.01.2024 скасовано у частині задоволених судом вимог про визнання протиправними дії приватного виконавця Корольова М.А. з винесення постанови від 14 липня 2020 року про відкриття ВП № НОМЕР_1;
- суд не дослідив матеріали справи, не прийняв їх до уваги та не вірно застосував норми права, які не розповсюджуються на зазначені правовідносини, ухвалив необґрунтоване рішення.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:
- судом першої інстанції не враховано, що постанову Київського апеляційного суду від 02.12.2021 у справі № 369/7440/21 скасовано постановою Верховного Суду від 24.01.2024 в частині задоволених апеляційним судом вимог скарги про визнання протиправними дій приватного виконавця Корольова М.А. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 14.07.2020;
- при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.07.2020 № НОМЕР_1 приватний виконавець діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження» або Закон № 1404-VIII).
Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII, визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус (далі - Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» або Закон № 1403-VIII.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
За змістом ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Згідно з ч. 4, ч.8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Стосовно висновку суду першої інстанції проте, що у виконавчому листі №369/8077/13-ц, виданому 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області, передбачено лише можливість АТ КБ «ПриватБанк» укласти від свого імені договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Жулянська 59, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №369/8077/13-ц виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року по справі №369/8077/13-ц за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №369/8077/13-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 16.05.2017.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди в розмірі 92 010, 29 доларів США та 344,10 грн в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.
14.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на висновки викладені у справі № 369/8077/13-ц, у якій Верховний Суд, розглядаючи по суті питання того, чи спосіб виконання судового рішення, який був реалізований примусово, відповідає вимогам закону, оцінивши існуючі правові норми, дійшов висновку - відповідає. Отже, він не просто вирішив справу по суті, а надав оцінку застосуванню норм права у конкретній ситуації - сформулював правовий висновок в межах конкретних правовідносин, яких безпосередньо стосується і справа, що розглядається.
На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що виконавчий лист №369/8077/13-ц обмежує право стягнення лише можливістю банку укласти договір купівлі-продажу від свого імені, є помилковим застосуванням норм матеріального права.
Стосовно посилань суду першої інстанції на висновки викладені у постанові Київського апеляційного суду від 02.12.2021 у справі № 369/7440/21, колегія суддів наголошує, що вказана постанова суду скасована постановою Верховного Суду від 24.01.2024 в частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 та залишено у цій частині без змін ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року.
Колегія суддів зауважує, що преюдиційними фактами у даній справі є обставини, встановлені у постанові Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 369/7440/21, якою скасовано постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у частині задоволених апеляційним судом вимог скарги ОСОБА_1 та залишено у цій частині без змін ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року.
У контексті висновків суду першої інстанції про те, що протиправним є винесення постанов приватним виконавцем Корольовим М.А. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 1-7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:
1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;
2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Згідно Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:
відкриття виконавчого провадження;
стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);
стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);
стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов?язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:
виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);
пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв?язку).
Щодо висновків суду про відсутність у відповідача підстав для прийняття до провадження виконавчого документа та необхідність його повернення стягувачу, колегія суддів зауважує, що вказаному оцінку в межах даного спору суд не мав надавати, оскільки це не є предметом розгляду даного спору.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірними дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанов від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; від 14.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1; від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1.
З огляду на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Згідно з статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.
У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко