Справа № 127/33186/25
Провадження № 22-ц/801/1061/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року	Справа № 127/33186/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Оніщука В.В., Голоти Л.О.,
позивач: ТОВ «ФК Еліт Фінанс»
відповідач: ОСОБА_1 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ТОВ « ФК « Еліт Фінанс» на рішення Вінницького міського суду від 09.03.2026 року у справі за позовом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Встановив
21.10.2025 року ТОВ «ФК Еліт Фінанс» звернулося з позовом до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказало, що 14.12.2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №98450061000, шляхом підписання анкети-заяви на надання споживчого кредиту . За умовами договору АТ «Укрсиббанк» зобов`язувалося надати відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 49 500 грн на строк 60 місяців, а ОСОБА_1 зобовязувався повернути кредит в повному обсязі до 14.05.2027 року та сплачувати відсотки у розмірі 0,00001% річних та комісію за користування кредитними коштами у розмірі 1732,5 грн щомісячно. АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі і надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 49 500 грн строком на 60 місяців (до 14.12.2026 року),а  ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 09.12.2024 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 34 585,03 грн, з яких : 22 457,53 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 127,50 грн заборгованість з комісії.
09.12.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №284, за яким право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №98450061000 від 14.12.2021 року було передано ТОВ «ФК Еліт Фінанс» ,яке не здійснювало нових нарахувань заборгованості боржнику за вказаним кредитним договором. Посилаючись на існування у нього права вимоги , просило стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у вищевказаній сумі.
Рішенням Вінницького міського суду від 09.03.2026 року у задоволенні позову ТОВ «ФК Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК Еліт Фінанс» просило вищезазначене рішення скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права ,а у справі ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказало, що суд дійшов помилкового висновку про нікчемність умов кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредиту, оскільки така комісія прямо передбачена ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». ОСОБА_1 добровільно підписав кредитний договір, підтвердив отримання повної інформації про умови кредитування, сукупну вартість кредиту та всі платежі, а також тривалий час виконував умови договору без заперечень. Суд не врахував принцип свободи договору та обов`язковість договору для сторін ЦК України.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Колегія суддів перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено, що 14.12.2021 ОСОБА_1 власноручно підписав Анкету-заявку на надання споживчого кредиту та в цей же день відповідачем власноручно підписано договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98450061000, укладений між ним та АТ «УКРСИББАНК» (а. с. 14, 5-10).
Сума кредиту за договором становить 49 500 грн, з яких 49 000 грн – на споживчі цілі, 500 грн – оплата страхового платежу. Позичальник зобов`язався повернути кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у Додатку 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 14.12.2026. Розмір ануїтетного платежу становить 2 558 грн. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0, 00001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7, 00001% річних. (пункти 3.1.-3.9. кредитного договору).
П. 3.11. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
Також сторонами було підписано Додаток №1 до договору №98450061000 від 14.12.2021, яким передбачено, що щомісячна комісія за управління кредитом становить 3, 5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу). 
Цим же додатком було узгоджено Графік платежів, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором, з якої вбачається, що щомісячний ануїтетний платіж в сумі 2 558, 00 грн включає: 825 грн – сума кредиту за договором, 1 732, 50 грн – комісія за управління кредитом. Також передбачений платіж за супровідні послуги (послуги страховика) – по 41, 67 грн, а всього – 500 грн. Періодичні платежі встановлені в період з 14.01.2021 по 14.12.2026. Чиста сума кредиту становить – 153 450 грн, проценти за користування кредитом – 0, 00 грн, комісія за управління кредитом – 103 950 грн, послуги страховика – 500 грн. 
Згідно виписки з банківського рахунку за кредитним договором №98450061000 з ОСОБА_1 за період з 14.12.2021 по 09.12.2024 останній користувався кредитними коштами та погашав заборгованість (а. с. 26-33). 
09.12.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №284, за яким право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №98450061000 від 14.12.2021 року було передано останньому ,яке не здійснювало нових нарахувань заборгованості боржнику за вказаним кредитним договором. (а. с. 20 зворот-23).
З Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами з Додатку до договору факторингу №284 від 09.12.2024 вбачається передача права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98450061000 від 14.12.2021 із загальним залишком заборгованості – 34 585, 03 грн, з яких залишок по тілу кредиту – 22 457, 53 грн, залишок по комісіям - 12 127, 50 грн (а. с. 25).
Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 98450061000 від 14.12.2021 станом на 09.12.2024 становить 34 585, 03 грн, з яких 22 457, 03 грн – за тілом кредитом, 12 127, 50 грн – заборгованість по комісії. Відповідно до розрахунку відповідачем сплачена комісія в сумі 41 580, 00 грн, а також погашено кредит в сумі 27 042, 47 грн (а. с. 34-36)
Відмовляючи у задоволенні позову ,суд виходив із того, що заявлена до стягнення заборгованість фактично складалась переважно з комісії за управління кредитом, правомірність якої ТОВ «ФК Еліт Фінанс» не довів ,так як кредитний договір не містить конкретного та зрозумілого переліку додаткових чи супутніх банківських послуг, за які ОСОБА_1 мав щомісячно сплачувати комісію у розмірі 1 732, 50 грн, а також відсутні докази погодження таких послуг. Посилаючись на правові висновки щодо застосування ст. 11, 12 ЗУ «Про споживче кредитування» , викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 суд дійшов висновку, що умови договору щодо щомісячної комісії за управління кредитом є нікчемними, а тому здійснив перерахунок і зарахував уже сплачені ОСОБА_1 кошти комісії в сумі 41 580 грн у рахунок погашення основного боргу, внаслідок чого встановив повне погашення тіла кредиту та відсутність підстав для стягнення будь-якої заборгованості.
Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, оцінивши докази відповідно до ст.89 ЦПК, правильно визначив спірні правовідносини і застосував до них норми права і дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Хоча рішення суду оскаржується апелянтом в цілому, проте доводи апеляційної скарги зводяться лише до неправомірності висновків суду щодо правомірності нарахування комісії за кредитним договором , тому суд перевіряє доводи лише у цій частині.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про нікчемність умов кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредиту не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи неоспорюваний факт неналежного виконання ОСОБА_1 положень кредитного договору щодо повернення кредиту частинами , що діяв до 14.12.2026 року,  ТОВ «ФК Еліт Фінанс» мало право звернутися за поверненням боргу достроково.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на дату укладання кредитного договору) для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/ або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/ або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
ЗУ «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок щодо застосування вказаних норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 щодо застосування ст.ст.11,12 ЗУ «Про споживче кредитування» дійшов висновку ,що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.ч.1,2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду про нікчемність умов кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредиту, є необгрунтованими, оскільки умовамикредитного договору від 14.12.2021 передбачено сплату щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту, що становить 1 732,50 грн та включається до складу ануїтетного платежу. Разом із тим, у самому договорі та графіку платежів не конкретизовано перелік додаткових чи супутніх послуг банку, за надання яких встановлено таку комісію, а зміст відповідних послуг фактично не розкрито. Лише умовне позначення в договорі платежів як «Комісія А» та «Комісія Б» без визначення їх суті та обсягу послуг не підтверджує належного погодження сторонами таких платежів. 
Враховуючи відсутність доказів фактичного надання АТ «Укрсиббанк» супровідних послуг та їх погодження зі ОСОБА_1 під час укладення договору, колегія суддів вважає, що висновок суду про нікчемність на підставі ст. 11, 12 ЗУ «Про споживче кредитування» положень договору №98450061000 щодо щомісячної комісії , є обгрунтованим. У зв`язку із нікчемністю цих пунктів договору .відсутні й підстави для нарахування комісії , а тому колегія суддів вважає, що суд вірно здійснив перерахунок заборгованості, зарахувавши сплачені відповідачем 41 580 грн комісійних платежів у рахунок погашення ним основного боргу і ,встановивши, що тіло кредиту було погашене повністю, суд вірно встановив відсутність у відповідача заборгованості за кредитним договором і відмовив у задоволенні позову.
За таких обставин доводи апеляційної скарги є непереконливими та такими ,що підлягають відхиленню ,а висновки суду про відсутність заборгованості за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 , законними та обгрунтованими.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржуване рішення суду відповідає дійсним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права , останнє підлягає залишенню без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «ФК Еліт Фінанс» задоволенню не підлягає, судові витрати в суді апеляційної інстанції необхідно залишити за апелянтом ТОВ «ФК Еліт Фінанс»
Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384, ЦПК України, суд,
Постановив: 
Апеляційну скаргу ТОВ «ФК Еліт Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду від 09.03.2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. Г. Копаничук 

судді: В.В. Оніщук

Л.О. Голота