З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/742/26
Номер провадження 2/348/1014/26

07 травня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді     О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань  О.Р.Боєчко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, 
У с т а н о в и в :
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2025 року шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин між сторонами склалися складні та конфліктні взаємини щодо виховання дітей, визначення їх місця проживання, участі кожного з батьків у їх повсякденному житті та належного матеріального забезпечення. У жовтні 2025 року відповідач без відома та без згоди матері самовільно вивіз дітей за межі України. Такі дії відповідача істотно порушили права позивача як матері. Позбавили її можливості повною мірою реалізовувати свої батьківські права та виконувати щоденні обов`язки щодо дітей, а також створили для самих дітей стан тривожності, нестабільності та невизначеності. Лише на початку березня 2026 року діти були повернуті в Україну. Після повернення дітей, саме позивач забезпечила їм належні умови проживання, відновила звичний режим їхнього життя, організувала побут, харчування, лікування, догляд і створила безпечне та стабільне середовище, необхідне для їхнього нормального фізичного, емоційного та соціального розвитку. Заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року позов про визначення місця проживання дітей було задоволено, а місце проживання дітей визначено разом із матір`ю - ОСОБА_1 . Вказане судове рішення має істотне значення для цієї справи, оскільки підтверджує, що саме позивач є тим із батьків, з ким діти повинні постійно проживати, хто фактично здійснює їх щоденний догляд, виховання, побутове забезпечення та несе основний тягар витрат на їх утримання. На даний час усі троє дітей проживають разом із матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Позивач самостійно забезпечує їх харчуванням, одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, необхідними медикаментами, оплатою медичних послуг, витратами на навчання, розвиток, дозвілля, проїзд та іншими щоденними потребами. З огляду на кількість дітей, їх малолітній вік та постійне зростання цін на товари і послуги, пов`язані з вихованням та забезпеченням дітей, такі витрати є значними, постійними та об`єктивно погребують стабільного фінансового покриття. Діти малолітнього віку особливо чутливо реагують на зміну звичного середовища проживання, тривалі конфлікти між батьками, відсутність стабільності та передбачуваності у своєму житті. Самовільне вивезення дітей за кордон без погодження з матір`ю, тривале перебування поза звичним середовищем, а згодом повернення в Україну об`єктивно могли негативно вплинути на їхній емоційний стан, спричинити тривожність, відчуття нестабільності та втрату, базового почуття безпеки. За таких обставин діти особливо потребують не лише постійного догляду з боку магері, а й гарантованого та стабільного матеріального забезпечення, яке дозволить створити для них належні умови життя та зменшити наслідки пережитого стресу. Відповідач, будучи батьком дітей, належним чином свій обов`язок щодо утримання не виконує. Добровільної, достатньої та систематичної матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, або така допомога має нерегулярний та недостатній характер і не покриває реальних потреб дітей. При цьому відповідач перебуває у Чеській Республіці, де працює та має стабільний дохід. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судові засідання 16.04.2026 та 07.05.2026 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток через підсистему електронний суд, які були доставлені адресату, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу 01.04.2026 та 17.04.2026. Отже,  ОСОБА_2 є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи.
07.05.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 06.06.2025 розірвано. Рішення набрало законної сили 08.07.2025 (а.с.16-18).
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно (а.с.8).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).
Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно (а.с.10).
Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2026 визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 (а.с.19-21).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7, 11-13).
Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.03.2026 № 36, складеного Гвіздським старостинським округом, та довідкою, виданою Гвіздським старостинським округом № 74 від 16.03.2026, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Умови проживання задовільні (а.с.22-23).
З довідки про доходи виданої ФОП ОСОБА_6 та довідки про підтвердження місця роботи від 12.03.2026 року № 02/03-26 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді прасувальниці в ФОП ОСОБА_6 з 28.10.2025. Розмір заробітної плати з жовтня 2025 року по лютий 2026 року складає 34698,54 грн (а.с. 14, 15). 
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 грн, віком до 6 років складає 2817 грн.
Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює та має нестабільний підробіток. Суду не надано доказів того, що за своїм станом здоров`я відповідач позбавлений можливості працевлаштуватися. Окрім того, суду не надано доказів того, що відповідач не має доходу.
Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дитини буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а для відповідача ця сума буде помірною.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Враховуючи, що суд за заявою позивача присуджує стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, аліменти підлягають щорічній індексації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_2 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) грн щомісячно на кожну дитину, із проведенням щорічної індексації, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 20.03.2026, та до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна триста тридцять одна) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Представник позивача: Мищишин Іванна Ярославівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001476 від 15.03.2019, адреса: АДРЕСА_3 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області О.Ю. Максименко