Справа № 702/1129/25
Провадження № 2/702/152/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М., 
за участю секретаря Прилуцької О.І.
представника позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом  ОСОБА_2  до  ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бондаренко О.І. про визнання права власності на спадкове майно, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 згідно якого просила встановити факт не проживання ОСОБА_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3 , таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки та визнати за малолітньою ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку спірної квартири.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 та після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним був зареєстрований його син, відповідач ОСОБА_3 який вступив в спадщину як спадкоємець першої черги, оскільки був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Однак, відповідач тривалий час не проживає за зареєстрованим місцем проживання оскільки переїхав до росії та отримав відповідне громадянство. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріуса від 06.10.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою від 01.12.2025 було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 25.02.2026 підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду. 
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. 
Приватний нотаріус Бондаренко О.І. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. 
Враховуючи, що відповідач, був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 7/.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на частини квартири, яка розташована за адресою, АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2016 /а.с. 16/.
Згідно довідки від 27.08.2025, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради Черкаської обл., станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ., разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , 1978 р.н., син ОСОБА_3 1996 р.н., донька ОСОБА_5 2010 р.н. /а.с. 15/.
06.10.2025 приватним нотаріусом Бондаренко О.І. була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що згідно матеріалів спадкової справи, частки спадкоємців в успадкованому майні становлять по 1/3 частці, а дружина померлого ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру. 
Згідно матеріалів справи син спадкодавця ОСОБА_3 проживає на території росії та має відповідний паспорт. /а.с. 10/.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно достатті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст. ст.1268, 1296, 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час до дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 та на час відкриття спадщини, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично там не проживав, оскільки проживає в російській федерації та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.
Положеннями ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно вимогам ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
Таким чином, суд вважає доведеним належними і допустимими доказами твердження позивача, що ОСОБА_3 не проживав разом зі спадкодавцем постійно по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняв спадщину після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
А тому, з урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
В частині заявленої вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, суд зазначає наступне.
Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно до статті 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить у порядку спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, видається свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до Закону України "Про нотаріат" оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси.
Як було встановлено судом, приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Бондаренко О.І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2025.
Наразі суд дійшов висновку, що вимога позивача про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 є доведеною та підлягає задоволенню, що є підставою для звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадкових прав.
Суд звертає увагу позивача, що суди розглядають спори з приводу захисту спадкових прав у разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (ч.1 ст.4 ЦПК України) і оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається, але тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку.
У цій справі доказів того, що для позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав з інших підстав, аніж ті, які вказані в постанові нотаріуса та які вирішені наразі судом, не надано. Зазначене вказує на відсутність перешкод для оформлення позивачем спадкових прав в нотаріальному порядку.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає і такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_2  до  ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бондаренко О.І. про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково. 
Встановити факт не проживання сина спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 ., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Сторони по справі

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 

Суддя І.М. Нейло