ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 р. 	Справа № 440/7937/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі №440/7937/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 , апелянт) надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
24.04.2026 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято звіт ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.02.2026 та звіт ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.04.2026 про виконання рішення суду у справі №440/7937/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
У задоволенні клопотання про накладення штрафу - відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність ухвали, прийняття її з порушенням норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 та постановити нову ухвалу, якою визнати звіт Полтавського ПФУ від 14.04.2026 (та тотожний йому від 02.02.2026) неналежним та таким, що не підтверджує виконання рішення суду; 
- встановити відповідачу новий строк для подання звіту про повне виконання рішення (з урахуванням грошових сум заробітку);
- накласти на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області штраф за невиконання вказівок суду апеляційної інстанції та подання завідомо неправдивих (тотожних) звітів; 
- винести окрему ухвалу щодо дій судді Петрової Л.М., які полягають у систематичному прийнятті тотожних звітів, ігноруванні доказів зниження пенсії та порушенні права на захист; 
- визнати тотожність звітів від 20.11.2024, від 02.02.2026 та 14.04.2026. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з урахуванням уточненої апеляційної скарги, апелянт зазначила, що суд першої інстанції у порушення вимог КАС України, не виніс ухвали про поновлення (продовження) розгляду справи. Оскільки провадження офіційно не було відновлено, суддя не мала законних повноважень вчиняти будь-які процесуальні дії. Звертає увагу на швидкість розгляду справи. Вказує, що цитуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026 про скасування попереднього прийняття звіту від 02.02.2026 , у цій же ухвалі знову призначає до розгляду той самий звіт від 02.02.2026. 
Також апелянт зазначає про свідоме ігнорування Заяви-попередження позивачки від 15.04.2026.
Суд першої інстанції фактично проігнорував вказівку апеляційного суду щодо перевірки належності звіту. В ухвалі від 24.04.2026 суддя знову прийняла звіт від 02.02.2026, який вже був предметом апеляційного перегляду та фактично визнаний неналежним. Суд не перевірив, чому у звіті Полтавського ПФУ міститься страховий стаж 25 років замість встановлених судовим рішенням 27 років, та чому не враховані довідки про заробітну плату. 
Стверджує, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026 вже було скасовано попередню ухвалу про прийняття звіту від 02.02.2026 та вказує, що апеляційний суд чітко вказав: «зарахування стажу» без грошового наповнення не є виконанням. В оскаржуваній ухвалі від 24.04.2026 суддя, ігноруючи вказівки апеляції, втретє приймає тотожні звіти від 02.02.2026 та від 14.04.2026. Останній названо «новим» лише формально (за датою), тоді як його зміст повністю копіює попередні недійсні звіти. Прийняття тотожного документа від 02.02.2026, який вже визнаний незаконним судом вищої інстанції, є грубим порушенням ст. 370 КАСУ та свідчить про процесуальне зловживання з боку суду та відповідача.
Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції припускається підміни понять - видає вже наявний у системі стаж (підтверджений трудовою книжкою ще у 2021 році) за «новий» результат виконання судового рішення в 2024 році на підстави довідок про заробітну плату.
Також вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на зниженням пенсії у 2,4 раза у порівнянні розміру пенсії до припинення її виплати та після її відновлення на виконання рішення суду.
Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у накладенні штрафу на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області
ГУ ПФУ в Полтавській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.
Відповідно до частини 1 статті 308, пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено такі обставини справи.
09.01.2023 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ «ВАДО» № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 про заробітну плату за період з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті», відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.11.2021.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
20.02.2024 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області залишено без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 440/7937/22 залишено без змін.
22.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
01.01.2026 ухвалою суду заяву позивача від 22.12.2025 про встановлення судового контролю у справі №440/7937/22 задоволено частково. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 09.01.2023 у справі 440/7937/22. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області у строк 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22 з підтверджуючими доказами про його виконання.
02.02.2026 до суду від представника відповідача надійшов звіт про результати виконання рішення суду (документ сформований в системі "Електронний суд" 30.01.2026), в якому просив прийняти звіт.
20.02.2026 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято звіт ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.02.2026 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22, встановлено ГУ ПФУ в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 та зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 у строк до двох місяців з відповідними відомостями та підтверджуючими доказами щодо його виконання.
09.04.2026 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 по справі № 440/7937/22 - скасовано в частині прийняття звіту ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22.
Адміністративну справу № 440/7937/22 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для вирішення питання про прийняття звіту ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22.
14.04.2026 до Полтавського окружного суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Полтавській області.
У поданих звітах від 02.02.2026 та 14.04.2026 (дата формування документа в системі "Електронний суд" 13.04.2026) відповідач зазначив, що ним донараховано стаж позивача відповідно до довідок ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012, проведено перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2021 до 31.10.2024, в подальшому ОСОБА_1 проводились перерахунки пенсії у зв`язку з її індексацією, передбаченою ч. 2 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, щомісяця здійснюються пенсійні виплати. Також повідомив, що стаж за період роботи у МПП “Ліберті” відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 вже зарахований на виконання судового рішення. Як наслідок, вважав, що ним виконано судове рішення в межах покладених зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.
Позивач у своїх заявах-запереченнях на звіти ГУ ПФУ у Полтавській області вказує, що судове рішення не виконано відповідачем належним чином з огляду на те, що пенсійним органом не враховано суми заробітної плати відповідно до довідки ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012 та Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С. Зазначає, що зарахування страхового стажу без внесення відповідних сум заробітку (коефіцієнту) не є виконанням рішення суду.
У запереченнях від 14.04.2026 на звіт відповідача позивач зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/17263/25 зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області провести перерахунок на підставі довідок №35 та №47 з урахуванням розмірів заробітку, а в межах адміністративної справи №440/7937/22 залишається невиконаною вимога щодо зарахування сум заробітку відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С. Також просить відмовити у прийнятті звіту, якщо не буде надано розпорядження із внесеними сумами заробітку та накласти штраф на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області за систематичне невиконання рішення суду та подання завідомо неправдивої інформації.
Приймаючи звіт ГУ ПФУ в Полтавській області, суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши дані трудової книжки та надані відповідачем документи з урахуванням висновків постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026, судом встановлено, що рішення суду у справі №440/7937/22 від 09.01.2023 виконано відповідачем з дотриманням чинного законодавства в межах покладених зобов`язань.
Додатково, суд першої інстанції зазначив, що позивачем ініційовані нові судові провадження предметом яких є перерахунок пенсії позивача на підставі довідок та ТОВ "ВАДО" від 09.07.2012 вих.№35, від 16.07.2012 вих.№47, та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 про заробітну плату у МПП «Ліберті» за період з 20.09.1993 по 05.05.2003.
З огляду на прийняття звіту, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).
За змістом статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З вищезазначених правових норм вбачається, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області:
- зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05 травня 2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
- поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
Полтавським окружним адміністративним судом встановлено контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023.
Як зазначено вище, 20.02.2026 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято звіт ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.02.2026 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 та встановлено ГУ ПФУ в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 до двох місяців з відповідними відомостями та підтверджуючими доказами щодо його виконання.
09.04.2026 постановою Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Скасовуючи ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 по цій справі та направляючи справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття звіту ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22, суд апеляційної інстанції виходив з передчасності висновків суду першої інстанції та зазначив, що позивач як в суді першої, так і апеляційної інстанції наголошувала, що пенсійний орган провів невірний розрахунок її пенсії на виконання судового рішення, зокрема в частині обрахунку страхового стажу та розрахунку коефіцієнту заробітку. Суд першої інстанції обмежився лише посиланням на пояснення пенсійного органу, зазначені у звіті, зокрема, в частині страхового стажу ОСОБА_1 , проте не перевірив чи дійсно пенсійним органом зараховано спірні періоди роботи позивача до її страхового стажу. Судом не надано жодної оцінки доказам (трудової книжки, протоколи перерахунку пенсії), наданим позивачем, які, на її думку, підтверджують обставини не виконання пенсійним органом судового рішення
14.04.2026 до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Полтавській області (сформований у системі "Електронний суд" 13.04.2026).
Під час розгляду звіту судом першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, було досліджено питання щодо зарахування спірних періодів роботи позивача до її страхового стажу.
Зокрема, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , виданої 01.01.1978 судом встановлено, що позивач працювала на наступних посадах (роботах):
- з 01.01.1978 прийнята на роботу на ферму №1 дояркою до 30.12.1979 ( в цей період з 05.01.1978 по 11.12.1978 призначена спеціальним робітником у відділ свинарства Вірменського науково-дослідному інституті тваринництва та ветеринарії;
- з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» на посаді технолога;
Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , виданою 21.01.1980:
- з 21.01.1980 по 01.09.1993 на посаді лаборанта в міжгосподарському підприємстві зі штучного осіменіння сільськогосподарських тварин;
- з 20.09.1993 по 06.05.2003 головним технологом у МПП «Ліберті» .
Зазначені періоди, зараховані до страхового стажу в повному обсязі, що підтверджується формою РС-право, наданої відповідачем до суду разом із звітами про виконання рішення суду. Загальний страховий стаж для обчислення пенсії становить 28 років 8 місяців 19 днів. 
Протокол перерахунку пенсії від 20.05.2024 (підстава перерахунку - поновлення пенсії) підтверджує поновлення виплати пенсії з 23.11.2021. 
Як вбачається з рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовні вимоги були задоволенні частково, зобов`язано зарахувати до страхового стажу періоди роботи та поновити виплату пенсії з 23.01.2024. В іншій частині позовних вимог було відмовлено у задоволенні в зв`язку з їх передчасністю. 
З матеріалів справи встановлено, що позивач не оскаржував рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для прийняття звіту ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023.
Твердження апелянта про те, що звіт від 02.02.2026 був визнаний апеляційною інстанцією неналежним є помилковим та не відповідає висновкам суду викладених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року, оскільки суд апеляційної інстанції у цій постанові не давав жодної оцінки звіту від 02.02.2026, а виходив лише з того, що суд першої інстанції «не перевірив чи дійсно пенсійним органом зараховано спірні періоди роботи позивача до її страхового стажу» та «не надав жодної оцінки доказам (трудової книжки, протоколи перерахунку пенсії), наданим позивачем, які, на її думку, підтверджують обставини не виконання пенсійним органом судового рішення».
Твердження апелянта про те, що у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026 апеляційний суд чітко вказав: «зарахування стажу» без грошового наповнення не є виконанням – є хибним та спростовується як змістом постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026, ухваленої за наслідками перегляду ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 по справі № 440/7937/22 так і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2026, ухваленої за наслідками перегляду ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 по справі № 440/7937/22.
Вказане свідчить, що суд першої інстанції виконав вимоги постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року, оскільки суд першої інстанції перевірив чи дійсно пенсійним органом зараховано спірні періоди роботи позивача до її страхового стажу та надав оцінку доказам (трудовій книжці, протоколам перерахунку пенсії), наданим позивачем, які, на її думку, підтверджують обставини не виконання пенсійним органом судового рішення. 
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував не включення заробітку для обрахунку пенсії на підставі довідок та не дослідив виконання рішення суду в частині зниженням пенсії є безпідставними, оскільки вказані питання не включення заробітку для обрахунку пенсії не було задоволено, в рішенні суду наявне лише зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05 травня 2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувало з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05 травня 2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020, а тому виконало рішення суду в цій частині в повному обсязі.
Посилання апелянта на зменшення розміру її пенсії за наслідками проведеного перерахунку виходять за межі судового контролю по цій справі, оскільки вказане питання у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 не досліджувалося.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повне виконання ГУ ПФУ в Полтавській області Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023.
У зв`язку з наведеним, вимоги апелянта про накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області є безпідставними.
Щодо доводів ОСОБА_1 про системність порушень та упередженість суду першої інстанції, що проявляється в блокуванні процесуальних шляхів захисту прав заявниці та необхідність постановлення окремої ухвали колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частин 1, 2 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
За змістом частини 4 статті 249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Відповідно до частин 6,8 статті 249 КАС України окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
З вищезазначених правових норм вбачається, що постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.
Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 320/8487/24, суд має право, а в умовах очевидних, умисних чи системних порушень - фактично правовий обов`язок постановити окрему ухвалу, в якій повинно бути чітко встановлено факт порушення суб`єктом владних повноважень або судом конкретної норми закону чи іншого нормативно-правового акта (стаття, пункт тощо) та в чому саме полягає порушення (частина четверта статті 249 КАС України).
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у зокрема, у постановах від 01.02.2023 у справі № 140/506/22, від 20.04.2023 у справі № 160/4787/20 та 13.09.2023 у справі № 120/4975/22.
Водночас колегія суддів зауважує, що в межах перегляду ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для постановлення окремої ухвали.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року по справі №440/7937/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк