Справа № 366/3280/25
Провадження № 2/366/346/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мовчана В.В., за участю секретаря судового засідання Іванової І.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» 
до: 1) ОСОБА_1 
2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба – М» 
про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» (далі – позивач) звернулося до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба – М» (далі – відповідач-2) про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для:
1)Визнання укладеною Додаткової угоди від 16.12.2024 до Договору оренди землі від 24.05.2015;
2)Визнання відсутнім у Відповідача-2 права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо його державної реєстрації. 
Позивач зазначає, що 24.05.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "Зелена Хвиля" уклало на 10 років з відповідачем-1 Договір оренди землі, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 9,5981 га, кадастровий номер 3223584400:13:000:0048, яка розташована на території Київської обл., Поліський р-н, с/рада Красятицька. 
07.01.2017 до вказаного договору укладена Додаткова угода щодо строку оренди в 10 років з її дати. 
29.12.2017 сторонами договору та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП "Полісся" до вказаного договору укладена 3-х стороння Додаткова угода щодо заміни сторони орендодавця на ТОВ "ВП "Полісся" та розміру орендної плати.
01.01.2019 позивачем та відповідачем-1 до вказаного договору укладена Додаткова угода щодо зміни орендної плати. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2018, проведено державну реєстрацію іншого речового права (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю " ВП "Полісся " за номером запису 15439110 від 14.07.2016. Згідно з пунктом 8 вказаного вище Договору (з урахуванням змін внесених додатковою угодою), він укладений строком до 07.01.2027 або до закінчення збору урожаю, а після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (місяці) до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Позивач зазначає, що маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 16.12.2025 за вих. №300/1 ТОВ "ВП "Полісся" надіслало відповідачеві-1 (Орендодавцеві) Лист-повідомлення про намір продовжити дію вказаного Договору оренди землі. Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надала.
Позивач вважає поновленим зазначений вище Договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому, за його твердженням, наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Разом з тим, відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2025 про право оренди вказаної земельної ділянки, проведено державну реєстрацію іншого речового права оренди (номер запису 60112255 від 28.05.2025). Таким чином, позивач дізнався про те, що Орендодавцем укладено інший договір оренди земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба-М".
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Мовчана В.В.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23.10.2025 позовну заяву залишену без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
19.12.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22.01.2026.
07.01.2026 від представника відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба – М» заперечує щодо задоволення позову, оскільки відсутні належні та допустимі докази направлення листа – повідомлення з Додатковою угодою на адресу орендодавця.
14.01.2026 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою Іванківського районного суду від 22.01.2026 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено на 26.02.2026.
05.02.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про відмову від позову.
13.02.2026 представник позивача скерував до суду заяву про відкликання заяви про відмову від позову.
26.02.2026 у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 18.03.2026.
02.03.2026 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
18.03.2026 у судовому засідання у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі було відмовлено та оголошено перерву у справі до 29.04.2026.
29.04.2026 розгляд справи було відкладено на 25.05.2026.
Позивач у судове засідання 25.05.2026 не з`явився, однак від представника позивача 25.05.2026 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідач -1 у судове засідання 25.05.2026 не з`явилася. Про причини неявки суд не повідомила, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася.
Представник відповідача – 2 участь у судовому засіданні 25.05.2026 взяв в режимі відеоконференції. Проти задоволення позовних вимог заперечував.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223584400:13:000:0048, площею 9,5981 га.
24.05.2015 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропідприємство «Зелена Хвиля» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9, 5481 га, з кадастровим номером 3223584400:13:000:0048, яка розташована на території Красятицької сільської ради. Договір укладено на 10 років з дати його реєстрації, з правом пролонгації.
Додатковою угодою від 07.01.2017 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АП «Зелена Хвиля» внесено зміни до договору та встановлено строк договору 10 років з моменту укладення додаткової угоди.
Додатковою угодою (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 29.12.2017, Товариство з обмеженою відповідальністю АП «Зелена Хвиля» змінено на нового орендаря Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся».
Державним реєстратором Олішкевич К.В. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» було зареєстровано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3223584400:13:000:0048, з правом пролонгації.
01.01.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» було укладено додаткову угоду щодо зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.
28.05.2025 державним реєстратором Здольник Т.А. на земельну ділянку з кадастровим номером 3223584400:13:000:0048 було зареєстровано право оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-М».
Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Полісся» 16.12.2024 на ім`я ОСОБА_1 було надіслано лист – повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі від 24.05.2015.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).
За положеннями ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі –Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. (ч.ч. 1 та 5 ст. 6 Закону).
Згідно з ст. 13 цього Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Одними з істотних умов договору оренди землі є дата укладення та строк дії договору оренди (ст. 15 Закону)
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону, Договір оренди землі припиняється, крім іншого в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:
- земельної ділянки (щодо земель приватної власності);
-уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності.
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. 
При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. 
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. 
Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. 
При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). 
Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). 
У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
При цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.
Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме - частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». 
І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цієї статті необхідно встановити такі юридичні факти: 
-орендар належно виконує свої обов`язки за договором; 
-орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 
-до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 
-орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. 
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 р. у справі №594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 р. справі №530/212/17 (провадження № 14-330цс18), від 22 вересня 2020 р. у справі №159/5756/18 (провадження № 14-99цс20). 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) підтримала свої висновки, викладені у постановах від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 22.09.2020 у справі №159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) щодо обов`язку орендаря у строки, визначені законом, повідомити про поновлення договору оренди, щодо загального та спеціального правила продовження оренди землі (частини п`ята, шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»), щодо мовчазної згоди з обов`язковим оформленням договірних відносин шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі відмови орендодавця від цього - у судовому порядку. 
Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». 
І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. 
Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». 
Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить,- у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 р. у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 р. у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 р. у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
За умов, якщо первинний орендар має право на укладення договору оренди (додаткової угоди до неї), то наявні два різні порушення прав первинного орендаря: з боку орендодавця (який відмовляється укладати додаткову угоду до договору оренди) та з боку наступного орендаря (який незаконно заволодів майном правом оренди шляхом реєстрації цього права). Тому належним способам захисту прав первинного орендаря відповідають дві позовні вимоги про спонукання до укладення додаткової угоди (тобто про визнання такої угоди укладеною) та про визнання відсутнім права оренди наступного орендаря. Про належність такого способу захисту, як визнання відсутнім права, вже зазначала Велика Палата Верховного Суду (постанова від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, пункти 6.12, 6.14).
Отже, для вирішення позовних вимог суду належить встановити те, чи:
-орендар належно виконує свої обов`язки за договором; 
-орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 
-до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 
-орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. 
Щодо належного виконання позивачем як орендарем земельної ділянки умов Договору суд зазначає, що у судовому засіданні відповідач-1 зазначила про неналежне виконання умов договору позивачем у частині сплати орендної плати, що не оспорювалося позивачем.
Щодо інших положень суд зазначає таке.
Відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 (з урахуванням змін), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів.
Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю.
До внутрішніх поштових відправлень належать, крім інших, листи - прості, рекомендовані, реєстровані з оголошеною цінністю.
Згідно з п. 17 цих Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.
Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.
Відповідно до п. 47 Правил, внутрішні реєстровані поштові відправлення, крім поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладень, подаються для пересилання у відкритому або закритому вигляді. У разі виникнення сумніву у працівника оператора поштового зв`язку щодо наявності у поштовому відправленні, яке подається для пересилання, заборонених для пересилання вкладень, відправник повинен подати відправлення у відкритому вигляді. У разі відмови відправника подати відправлення для пересилання у відкритому вигляді оператор відмовляє в пересиланні такого відправлення.
Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення.
Отже, опис вкладення поштової кореспонденції обов`язково складається до цінних листів, при цьому за бажанням відправника такий опис може бути складено до листів без оголошеної цінності, тобто до рекомендованих повідомлень.
Позивач стверджує, що надіслав відповідачу-1 лист-повідомлення про намір продовжити строк Договору оренди землі від 24.05.2015 та додаткову угоду про продовження такого Договору.
Представник відповідача-2, заперечуючи проти цього зазначив, що позивач не додав до позову опису поштового вкладення, який би відображав вміст відправленої поштової кореспонденції, а відтак є недоведеним факт надіслання відповідачу-1 таких документів.
У той же час, представник позивача до відповіді на відзив долучив опис вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що позивачем було направлено відповідачу: лист – повідомлення та Додаткову угоду № 1/1 до договору оренди землі від 07.02.2018.
Однак суд зазначає, що Договір оренди землі було укладено 24.05.2015, а тому Додаткова угода надіслана відповідачу-1 не стосується предмету позову і не може бути належним доказом направлення Додаткової угоди до Договору оренди землі б/н від 24.05.2015.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем неналежним чином виконувалися умову договору оренди землі щодо сплати орендної плати, що останнім не спростовано. Крім того, матеріали справи не містять доказів підтвердження відправки відповідачу листа – повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі від 24.05.2015.
Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.
Керуючись ст. 4 ,12 ,76,141,258 ,263-265, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба – М» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі – відмовити.
2.Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» (ідентифікаційний код 41102844, адреса: вул. Шевченка, 39, с. Радчиці, Коростенського району, Житомирської області).
Відповідач-1: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ).
Відповідач-2:Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-М» (ідентифікаційний код 37926895, адреса: вул. Веселівка, 1, с. Гопчиця, Вінницької області, Вінницького району).

Повний текст рішення складено 04.06.2026.

Суддя Віталій МОВЧАН