ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026	м. Дніпро	Справа № 904/630/26	

за позовом Фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Васильовича, с. Червона Слобода, Черкаська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград, Дніпропетровська область 
про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 23 360,22 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Фізична особа - підприємець Руденко Олександр Васильович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 23 360,22 грн.
Ухвалою суду від 19.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/630/26 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тенегія" виставило Фізичній особі - підприємцю Руденку Олександру Васильовичу рахунки-фактури № 0005/1006336 від 16.10.2023, № 0005/1202032 від 08.11.2023, № 0005/1533512 від 08.12.2023, № 0005/1129685 від 13.12.2023, № 0005/1114031 від 26.12.2023, № 0005/1813386 від 26.02.2024, № 0005/1763949 від 12.04.2024, №0005/1194621 від 26.04.2024, № 0005/1149145 від 11.06.2024, № 0005/1015226 від 13.09.2024, № 0005/1783910 від 18.11.2024 на оплату товару.
Платіжними інструкціями № 423 від 16.10.2023, № 440 від 08.11.2023, № 466 від 08.12.2023, № 476 від 13.12.2023, № 488 від 26.12.2023, № 529 від 26.02.2024, № 567 від 12.04.2024, № 581 від 26.04.2024, № 613 від 11.06.2024, № 678 від 13.09.2024, № 716 від 18.11.2024 позивачем, за його твердженням, було сплачено відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 106 527,98 грн. 
Позивач вказав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" було направлено Фізичній особі - підприємцю Руденку Олександру Васильовичу видаткові накладні №0005/1000560 від 31.08.2024 на суму 3 148,33 грн. та № 0005/1000463 від 30.06.2024 на суму 5577,81 грн. на поставку дизпалива.
За таких обставин, за твердженням позивача, між сторонами у спрощений спосіб укладено договір поставки, згідно умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (дизпаливо) на загальну суму 106 527,98 грн., а позивач зобов`язався оплатити вартість товару та прийняти його. 
Позивач зазнач станом на 28.01.2026 постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 83 167,76 грн. Товар на суму 23 360,22 грн. постачальником поставлено не було.
За таких обставин, як вказав позивач, 29.01.2026 покупець направив на адресу постачальника лист № 12/01 від 28.01.2026, у якому вимагав повернути сплачені грошові кошти у розмірі 23360,22 грн. до 03.02.2026 (поштове відправлення № 1801000119659).
Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання, товар позивачу не поставив, суму передоплати не повернув.
За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" утворилась заборгованість перед Фізичною особою - підприємцем Руденком Олександром Васильовичем з повернення суми передоплати у розмірі 23 360,22 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 23 360,22 грн., сплаченої на підставі рахунків-фактур № 0005/1006336 від 16.10.2023, № 0005/1202032 від 08.11.2023, № 0005/1533512 від 08.12.2023, № 0005/1129685 від 13.12.2023, № 0005/1114031 від 26.12.2023, № 0005/1813386 від 26.02.2024, № 0005/1763949 від 12.04.2024, №0005/1194621 від 26.04.2024, № 0005/1149145 від 11.06.2024, № 0005/1015226 від 13.09.2024, № 0005/1783910 від 18.11.2024.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи було оплачено позивачем товар, у якому розмірі), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було відповідачем поставлено оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Позивач вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тенегія" виставило Фізичній особі - підприємцю Руденку Олександру Васильовичу рахунки-фактури № 0005/1006336 від 16.10.2023, № 0005/1202032 від 08.11.2023, № 0005/1533512 від 08.12.2023, № 0005/1129685 від 13.12.2023, № 0005/1114031 від 26.12.2023, № 0005/1813386 від 26.02.2024, № 0005/1763949 від 12.04.2024, №0005/1194621 від 26.04.2024, № 0005/1149145 від 11.06.2024, № 0005/1015226 від 13.09.2024, № 0005/1783910 від 18.11.2024 на оплату товару.
Копій такий рахунків-фактур позивачем до матеріалів справи не долучено.
Платіжними інструкціями № 423 від 16.10.2023, № 440 від 08.11.2023, № 466 від 08.12.2023, № 476 від 13.12.2023, № 488 від 26.12.2023, № 529 від 26.02.2024, № 567 від 12.04.2024, № 581 від 26.04.2024, № 613 від 11.06.2024, № 678 від 13.09.2024, № 716 від 18.11.2024 позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 106 527,98 грн. 
У графі "призначення платежу" перелічених платіжних інструкцій вказано "оплата рахунків-фактур № 0005/1006336 від 16.10.2023, № 0005/1202032 від 08.11.2023, № 0005/1533512 від 08.12.2023, № 0005/1129685 від 13.12.2023, № 0005/1114031 від 26.12.2023, № 0005/1813386 від 26.02.2024, № 0005/1763949 від 12.04.2024, №0005/1194621 від 26.04.2024, № 0005/1149145 від 11.06.2024, № 0005/1015226 від 13.09.2024, № 0005/1783910 від 18.11.2024".
Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" було направлено Фізичній особі - підприємцю Руденку Олександру Васильовичу видаткові накладні № 0005/1000560 від 31.08.2024 на суму 3 148,33 грн. та № 0005/1000463 від 30.06.2024 на суму 5 577,81 грн. на поставку дизпалива.
Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З вищевикладеного, вбачається, що сторони уклали між собою договір поставки у спрощений спосіб, шляхом виставлення відповідачем рахунку на оплату і прийняттям позивачем цього рахунку до виконання. 
Отже, між сторонами у спрощений спосіб укладено договір поставки, згідно умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (дизпаливо) на загальну суму 106 527,98 грн., а позивач зобов`язався оплатити вартість товару та прийняти його. 
При цьому, сторонами не значено строки, в які має бути здійснена поставка товару.
Частиною 1 ст. 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Станом на 28.01.2026 постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 83167,76 грн. Товар на суму 23 360,22 грн. постачальником поставлено не було.
За таких обставин, 29.01.2026 покупець направив на адресу постачальника лист № 12/01 від 28.01.2026, у якому вимагав повернути сплачені грошові кошти у розмірі 23 360,22 грн. до 03.02.2026 (поштове відправлення № 1801000119659).
Як вбачається з витягу з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення № 1801000119659 не було отримано адресатом та 02.02.2026 було повернуто відправнику.
Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.
Якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним вимоги кредитора (позивача), останній зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Боржник, зі своєї сторони, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 грудня 2024 року у cправі № 914/1653/23, від 26 серпня 2021 року у справі № 910/3826/20, від 23.10.2018 зі справи № 910/17838/17. 
А отже, днем отримання відповідачем претензії позивача № 12/01 від 28.01.2026 слід вважати 02.02.2026.
Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. 
В постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено правову позицію про те, що у постачальника виникає зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки. 
Тобто, факт настання у постачальника обов`язку повернути попередню оплату залежить саме від спливу строків поставки.
Як було вказано вище, сторонами не було погоджено строків поставки товару.
Також відсутня і пряма норма закону, яка б зобов`язувала продавця поставляти передплачений товар у день надходження на його адресу суми передоплати.
За таких обставин, строк поставки відповідачем товару має визначатись на підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України: у семиденний строк від дня пред`явлення покупцем відповідної вимоги.
Однак, покупцем не направлялась на адресу продавця вимога про поставку оплаченого товару. Вищевказаний же лист № 12/01 від 28.01.2026 містив лише вимогу про повернення суми передоплати.
У даному випадку застосування принципу розсудливості та добросовісності у діяльності суду першої інстанції відповідає й критеріям Європейського Суду з прав людини, зокрема, критерію обґрунтованої пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 10.03.2011 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волчлі проти Франції" від 26.07.2007).
Крім того, суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001).
З урахуванням обставин цієї справи, зокрема, факту непоставки відповідачем товару протягом більше, аніж двох років з моменту здійснення позивачем оплати, усуваючи надмірний формалізм маючи на меті дотримання засад верховенства права, справедливості та розумності під час розгляду цього спору, слід дійти висновку, що продавець мав поставити покупцю товар або повернути суму передоплати у строк протягом 7 днів з моменту отримання претензії покупця №12/01 від 28.01.2026. Тобто, у строк до 09.02.2026.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання, товар позивачу не поставив, суму передоплати не повернув.
За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" утворилась заборгованість перед Фізичною особою - підприємцем Руденком Олександром Васильовичем з повернення суми передоплати у розмірі 23 360,22 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми передоплати у розмірі 23 360,22 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться платіжними інструкціями (том 1 а.с. 10 - 15), видатковими накладними (т. 1 а.с. 16 - 17), податковими накладними (том 1 а.с. 18 - 22), листом № 12/01 від 28.01.2026 з додатками та доказами направлення (том 1 а.с. 23 - 26). 

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (місце реєстрації: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Васильовича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму передоплати у розмірі 23 360,22 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 06.07.2026.

Суддя М.О. Ніколенко