Справа № 758/7279/26
3/758/2933/26
Категорія 295
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О.В., за участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, кулеметник 3 взводу 2 взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення НОМЕР_2 , фактично проживає АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії НГУ № 338625: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.04.2026 року о 08:01 годині в правових умовах введення воєнного стану не з`явився на місця несення служби, а саме: НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , що є порушенням абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ від 24.03.1999 року №551-XIV, чим вчиним правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП. 
У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та підтвердив, що не з`явився на місце ведення служби у встановлений час. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями частини першої ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Відповідно до ч. 2 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.
Положеннями ч. 3 ст.172-11 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ч. 4 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі, отже є суб`єктом даного правопорушення.
Крім визнання  ОСОБА_1 своєї вини, його вина підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ №338625;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Крім того, судом перевірені повноваження особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, зокрема відповідно до наказу №110 о/с від 10.04.2026 року на ОСОБА_2 тимчасово покладені обов`язки командира військової частини. 
Разом з тим, диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами 1 або 3 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Абзацами тринадцятим та чотирнадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» розмежовано поняття особливого періоду та воєнного стану.
У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє дотепер.
Зазначене у протоколі діяння мало місце 30.04.2026 року, тобто в умовах воєнного стану, відповідно інкриміноване ОСОБА_1 діяння не може бути кваліфіковане за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Проте, дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Отже, суд вважає за необхідне перекваліфікувати правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , з ч. 4 ст. 172-11 на ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, що жодним чином не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.
Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 30.04.2026 року о 08:01 годині ОСОБА_1 не з`явився на місце несення служби, а саме: НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , що є порушенням абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ від 24.03.1999 року №551-XIV, чим вчиним правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП. 
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Термін накладення адміністративного стягнення не сплинув.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлені, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення та адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується витягом з наказу та військовим квитком, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст.9, 33, 40-1, 172-11, 245, 251, 280 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, в порядку, встановленому законом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення такої постанови, апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя:         О. В.  Лещенко