ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/26702/25
категорія 106030200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - жовтень 2020 року, січень 2024, січень 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 17.08.2024 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) жовтень 2020 року та січень 2024 року, січень 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_1 відомість виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.08.2024 по 21.09.2025 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) жовтень 2020 року та січень 2025 року, а військовій частині НОМЕР_1 виплати відповідні суми грошових коштів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахування та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 21.09.2025, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІII «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 25.02.2022 року по день фактичної та повної виплати невиплаченої ОСОБА_1 суми грошового забезпечення під час проходження військової служби (25.02.2022 по 21.09.2025);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , НОМЕР_2 надати ОСОБА_1 довідку про нараховані та виплачені усі суми грошового забезпечення та надати оновлену довідку про грошове забезпечення виплачене відповідачем-1 на користь позивача з лютого 2022 року по вересень 2025 року, включно.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі нарахували та виплатили індексацію грошового забезпечення у зменшеному розмірі ніж передбачено законодавством. Крім того, позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходу за період невиплати індексації грошового забезпечення, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом. 
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. В ухвалі суду, серед іншого, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі.
16.12.2025 на адресу суду від позивача надійшло клопотання вх. №89036/25 про долучення доказів у справі та повторне клопотання про витребування доказів від відповідача Військової частини НОМЕР_1 .
17.12.2025 на адресу суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання вх. №89610/25 про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду від 02.12.2025 доказів.
18.12.2025 на адресу суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву.
23.12.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив вх. №90885/25.
08.01.2026 на адресу суду від позивача надійшло клопотання позивача вх. №1771/26 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та врахування їх при винесенні рішення.
13.01.2026 на адресу суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву вх. №2927/26.
15.01.2026 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив вх. №3448/26.
23.01.2026 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні повторного клопотання позивача про витребування доказів від 16.12.2025 вх. №89036/25.
Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що у період з 25.02.2022 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 25.02.2022) та з 18.08.2024 у військовій частині НОМЕР_2 (був відкомандирований до військової частини НОМЕР_2 ), яка перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . 
05.06.2024 наказом Міністра Оборони України (по особовому складу) ОСОБА_1 присвоєно звання «старший лейтенант» (в порядку переатестації) та призначено на посаду командиром десантно-штурмового взводу запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону НОМЕР_3 ОДШБ ДШВ Збройних Сил України».
04.11.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 №312 старший лейтенант ОСОБА_1 повернувся з відрядження військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 .
У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) №313 від 05.11.2024 ОСОБА_1 було призначено на посаду помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи.
Наказом командира командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) №332 від 15.10.2024 ОСОБА_1 було до військового звання додано приставку «юстиції». 
У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2025 №270 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , який перебував на посаді помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи, був призначений наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.09.2025 №895 на посаду офіцера відділу міжвідомчої співпраці управління планування інноваційної діяльності Центрального Управління інноваційної діяльності Збройних Сил України. 
У результаті чого, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2025 №270 вважати таким, що з 21.09.2025 ОСОБА_1 справи і посаду здав, був виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 та усіх видів забезпечення і вибув для проходження подальшої військової служби до Центрального Управління інноваційної діяльності Збройних Сил України.
У рапорті про здачу посади ОСОБА_1 зазначалось про те, що він не згодний з розміром та складовими нарахування та виплатою йому грошового забезпечення за весь період служби, а саме: в період з 25.02.2022 по 21.09.2025.
21.09.2025 при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було видано грошовий атестат та наказ про №270 від 21.09.2025.
Одже, ОСОБА_1 проходив військову службу під час мобілізації та в подальшому по контракту у військовій частині НОМЕР_1 та НОМЕР_2 перебуває на повному фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 25.02.2022 по 21.09.2025.
Так, за період проходження військової служби ОСОБА_1 , йому було виплачено грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2025 роки.
Однак, за вищезазначені періоди військовою частиною НОМЕР_1 , НОМЕР_2 неправильно було застосовано базовий місяць для здійснення індексації грошового забезпечення в період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 і грошове забезпечення нараховувалось (основні та додаткові види грошового забезпечення) обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням визначених шляхом множення розміру не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, в період з 2022-2025 роки, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Крім того, під час нарахування виплати грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 , НОМЕР_2 не були включенні до складу його грошового забезпечення суми додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова КМУ №168) під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги для оздоровлення за 2022–2025 роки та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2025 роки, безпідставно відраховувався військовий збір з усього нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, що є неправомірно.
05.10.2025 ОСОБА_1 звернувся з запитами до військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з проханням надати інформацію про нараховану та виплачену ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 та розрахунок (довідку) про усі нарахування та виплату грошового забезпечення під час проходження військової служби, однак вищезазначений запит відповідачами був проігнорований та залишений без розгляду.
Відповідну заяву відповідачі отримали, що підтверджується трекінгом ПАТ «Укрпошта», які надаються суду для підтвердження відповідних фактів.
12.11.2025 під час спілкування позивача з представником фінансово-економічного відділу військової частини НОМЕР_1 так як саме військова частина НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , останні повідомили, що Військова частина НОМЕР_1 при здійсненні нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу керувалась Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ, Порядком КМУ від 17.07.2003 №1078, Інструкцію №260 від 11.06.2008, роз`яснення директора Департаменту фінансів МОУ, роз`яснення Мінсоцполітики, Департаменту фінансів. 
Отже, позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на день виключення зі списків особового складу не отримав в повному обсязі грошові кошти (грошове забезпечення), на які мав право за час проходження військової служби, а саме в період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025, включно, військова частина НОМЕР_1 не виплачувала позивачу індексацію та протиправно при нарахуванні індексації з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 було проігноровано вимоги абз. 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого КМУ від 17.07.2003 №1078.
Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо непроведення позивачу індексації грошового забезпечення у період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - жовтень 2020 року, січень 2024, січень 2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.ч.2-3 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Преамбулою Закону України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Положеннями статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Абзацом третім частини 1 статті 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що вступила в силу з 01.12.2015, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Схема посадових окладів осіб військовослужбовців Збройних Сил України затверджена постановою КМ України №1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності з 01.01.2008.
Після прийняття КМ України постанови №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
На законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців був встановлений у січні 2008 року (постанова КМ України №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб") та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова КМ України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб").
Як вже зазначалося, Постановою №704 змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.
Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, Постановою №704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу. 
Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. 
01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців після січня 2008 року. 
03.11.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, якою внесено зміни до постанови №704. Згідно з вказаною постановою затверджено з 01 жовтня 2020 року нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів, тобто відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року. 
Отже, січень 2008 року, березень 2018 року та жовтень 2020 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року, березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року, а жовтень 2020 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 01 жовтня 2020 року. 
Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%. 
Разом з тим, у контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. 
Тобто, підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах. 
Порядок №1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №141, яка набула чинності 15.03.2018), не пов`язує проведення нарахування індексації доходів громадян із визначенням базового місяця. 
Відповідачі врахували лише норми абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 
Тобто, відповідачі у межах спірних правовідносин безпідставно оминули норми абзаців 3-6 пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року та жовтень 2020 року), не встановили, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу. 
Тобто нарахування індексації грошового забезпечення позивача у період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 повинно було проводитися із застосуванням базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - жовтень 2020 року, січень 2024 року, січень 2025 року
Однак, в порушення вимог законодавства за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025 позивачу нарахована та виплачена відповідачами індексація грошового забезпечення в меншому розмірі, ніж встановлений законодавством, з огляду на вказане позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 індексації-різниці з 25.02.2022 по 21.09.2025 згідно вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).
Пункт 1-1 Порядку №1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.
Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 закріплено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
За змістом абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців. Вказана постанова набрала чинності з 01.03.2018.
Згідно з абзацом другим п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
Абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078 врегульовано, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 
Слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078). 
Щодо фіксованої суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. 
Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивачу, військовій частині належало вирішити питання, чи має право на отримання суми індексації-різниці.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, військова частина не нараховувала і не виплачувала позивачу індексації-різниці з лютого 2022 року по вересень 2025 року.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в січні 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). 
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21 та від 09.05.2023 у справі №400/12702/21.
Отже, зважаючи на те, що розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то наявні підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до дати виключення зі списків військової частини.
Однак, всупереч абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 військовою частиною НОМЕР_1 за період з 25.02.2022 по 21.09.2025 не враховано вимог абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні й виплаті індексації грошового забезпечення позивачу, а тому такі дії Військової частини НОМЕР_1 є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.
За умовами абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А). 
При вирішенні питання про те, чи має позивач право на отримання індексації-різниці з березня 2018 року, суд зазначає наступне. 
У березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30%. 
З метою належного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_1 відомість доплати позивачу з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) жовтень 2020 року, січень 2024, січень 2025 року та здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 21.09.2025 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу та з урахуванням виплаченої раніше суми та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_2 відомості доплатити індексацію грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 21.09.2025 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, яка набрала чинності 03.11.2020 та внесла зміни до Постанови №704 і почала діяти з 01.10.2020, індексація грошового забезпечення військових має проводитися із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) в період з 01.01.2008 по 28.02.2018 – січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 30.09.2020 – березень 2018 року, а в період з 01.10.2020 по теперішній час – жовтень 2020 року.
Крім того, має застосовуватися щомісячна мінімальна фіксована індексація 4258,75 грн відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078.
Листом Мінсоцполітики України від 29.12.2017 №122/о/66-17 «Про індексацію грошового забезпечення» на звернення Департаменту фінансів Міністерства оборони України надано роз`яснення розрахунку мінімальної фіксованої індексації у сумі 4258,75 грн, а саме якщо посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувались у січні 2008 року, то сума індексації у грудні 2017 року становить 4258,75 грн (1762 х 241,70 : 100).
Верховний Суд в постанові від 23.04.2020 у справі №816/1728/16 за результатом аналізу п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, також зазначив: «Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації». 
Отже, є таке поняття як «фіксована сума індексації», яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абз.4 п.5 Порядку №1078).
Оскільки наступне підвищення індексації відбулася лише з березня 2018 року, то фіксована сума індексації (4258,75 грн) виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.
Визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь військовослужбовця належить до компетенції військової частини, де він служить або служив, а тому суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення військовою частиною. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Щодо виплати різниці-індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 21.09.2025, суд зазначає наступне.
У 2023 році законодавством індексація грошового забезпечення не передбачалась.
Відповідно до Порядку №1078 індексація проводиться у разі, якщо індекс споживчих цін (ІСЦ) перевищив поріг індексації у розмірі 103%. Індекс споживчих цін для проведення індексації грошових доходів громадян слід обчислювати наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Судом встановлено, що індекс росту споживчих цін (за даними Держстату) становить: у січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року 100,3%, у березні 2024 року 100,5%, у квітні 2024 року 100,2%, у травні 2024 року 100,6%, у червні 2024 року 102,2%, у липні 2024 року 100,00%, у серпні 2024 року 100,6%, у вересні 2024 року 101,5%, у жовтні 2024 року 101,8%, у листопаді 2024 року 101,4%, у грудні 2024 року 101,4%.
Отже, індекс споживчих цін не перевищив 103%, тому підстави для нарахування та виплати поточної індексації грошового забезпечення за вказаний вище період відсутні.
Предметом позову є саме питання нарахування та виплати індексації за спірні періоди (2022-2025 роки) та розрахунку фіксованої щомісячної індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення позивача у період з 25.02.2022 по 21.09.2025.
Статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року.
Отже, у 2024 році право на проведення індексації заробітної плати працівників поновлюється.
Враховуючи викладене, позивач має право на виплату індексації-різниці грошового забезпечення за періоди з 25.02.2022 по 21.09.2025 включно, у фіксованій величині 3991,18 грн в місяць.
Індексація грошового забезпечення військовим у 2022-2025 роках відбулася згідно з змінами законодавства, яке зупиняло її нарахування у 2023 році, а у 2025 році було скасовано старі виплати, запровадивши новий базовий місяць (січень 2025 року) для обчислення індексації згідно зі статтею 34 Державного бюджету на 2025 рік.
З липня 2025 року набрала чинності індексація грошового забезпечення на 4,4%, оскільки індекс споживчих цін перевищив порогову величину в 103%.
А тому, позовні вимоги позивача у цій частині є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 компенсації втрати частини доходів у разі несвоєчасної виплати сум грошових доходів громадян, суд зазначає наступне. 
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).
Стаття 2 Закону №2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою КМУ затверджено Порядок №159.
Пункти 1-3 Порядку №159 аналогічні положенням Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Передбачено, що компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Абзацом першим пункту 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані, але були затриманні строки їх виплати.
Таким чином, вимога позивача про нарахування та виплату компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки відповідні суми заборгованості ще не були виплачені.
Вказане також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.12.2025 у справі №420/13975/24, від 14.05.2025 у справі №160/672/24, від 19.06.2025 у справі №580/11000/23, від 03.12.2025 у справі №520/25464/23, від 08.12.2025 у справі №420/13975/24, від 31.03.2026 у справі №420/30633/24, де, суд наголосив на передчасності вимог позивача про нараховування і виплату компенсації до дня повної виплати сум недоплаченої пенсії відповідно до Закону №2050-III.
У пунктах 60, 61 постанови від 31.03.2026 у справі №420/30633/24 Верховний Суд зазначив, що факт нарахування, але невиплати грошового доходу свідчить про виникнення у позивача матеріального права на компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону №2050-III. Однак саме виникнення такого права не означає його порушення. Відповідно до статті 2 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси, а не ті, порушення яких є лише потенційно можливим у майбутньому.
Законодавець чітко визначив, що обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо виплати компенсації виникає не з моменту нарахування доходу, а з моменту фактичної виплати основної суми заборгованості. Саме тоді орган Пенсійного фонду набуває реальної можливості виконати або не виконати покладений на нього обов`язок щодо виплати компенсації. Відповідно, лише з цього моменту може виникнути порушення права позивача на компенсацію, яке підлягає судовому захисту.
Закон №2050-III не передбачає можливості присудження компенсації наперед, оскільки вона є правовим наслідком уже допущеного прострочення виплати доходу. До здійснення фактичної виплати заборгованості обов`язок щодо компенсації ще не виник, а отже й порушення права позивача не настало. За таких обставин вимога про виплату компенсації є передчасною та не може бути задоволена за відсутності встановленого порушення відповідачем відповідного обов`язку.
У пункті 64 постанови від 31.03.2026 у справі №420/30633/24 Верховний Суд наголосив, що відмова у задоволенні позову з наведених підстав не означає заперечення права позивача на отримання такої компенсації в майбутньому - після фактичної виплати суми основної заборгованості.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись статтями 9, 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 21.09.2025, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - жовтень 2020 року, січень 2024, січень 2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 17.08.2024 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) жовтень 2020 року та січень 2024 року, січень 2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 скласти, оформити належним чином та надати до Військової частини НОМЕР_1 відомість виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.08.2024 по 21.09.2025 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) жовтень 2020 року та січень 2025 року, а Військовій частині НОМЕР_1 виплати відповідні суми грошових коштів.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахування та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 21.09.2025, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 надати ОСОБА_1 довідку про нараховані та виплачені усі суми грошового забезпечення та надати оновлену довідку про грошове забезпечення виплачене Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 з лютого 2022 року по вересень 2025 року, включно.
У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

01.07.26