Справа №639/3680/25
Провадження №2/639/221/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Рубіжного С.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чубенко О.С.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Грайворонського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, в якій просить суд 
- припинити право власності на 5/20 часток квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 та в рахунок частки квартири сплатити грошову компенсацію з депозитного рахунку суду; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/20 частин квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути понесені судові витрати. 
В обгрунтовування позову зазначає, що квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1755912663101) перебувала у спільній частковій власності ОСОБА_2 - 15/20 частини та ОСОБА_5 – 5/20. 
Перед зверненням до суду з позовом про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників ОСОБА_2 намагалася врегулювати ситуацію в досудовому порядку наступними шляхами. По-перше, ОСОБА_2 намагалася продати право власності на свої 15/20 частини АДРЕСА_1 та відповідно до ст. 362 ЦК України повідомила про переважне право на придбання зазначеної частки ОСОБА_5 . 
Оскільки жодного компромісу не було знайдено, ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2023 по справі №639/5897/23 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. 
05.12.2023 за договором дарування ОСОБА_5 відчуджено 5/20 частки права власності у спірній квартирі.
Оскільки, ОСОБА_5 подарувала свою 5/20 частки у квартирі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 була вимушена подавати в рамках справи №639/5897/23 заяву про залишення позову без розгляду
Новий власник ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2024 по справі №639/45/24 було відкрите загальне позовне провадження. На даний час вказана справа розглядається судом.
Перед зверненням до суду з даним позовом ОСОБА_2 намагалася врегулювати ситуацію в досудовому порядку наступними шляхами. По-перше, на судовому засіданні по справі №639/419/24, яке відбулося 04.04.2024 було оголошено перерву з наміром аби сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 врегулювали питання в поза судовому порядку.
Під час переговорів було запропоновано ОСОБА_3 через її представника – адвоката Грайворонського І.В., викупити у ОСОБА_3 її 5/20 частки квартири за ціною, за якою було оцінено 5/20 частки квартири в оспорюваному договорі дарування – 220 000 грн. На цю пропозицію ОСОБА_3 запропонувала викупити у ОСОБА_2 15/20 частки квартири за 600 000 грн. (вирахувавши заборгованість за комунальні послуги) та представник ОСОБА_3 почав з`ясовувати питання про доступ до квартири. ОСОБА_2 на даний час не має наміру продавати свої 15/20 частки квартири. Відповідно ОСОБА_3 було запропоновано викупити її частку квартири за 8 375 доларів США, за ту суму яка з початку пропонувалася ОСОБА_5 . Представник ОСОБА_3 не відповів на дану пропозицію та продовжив піднімати питання про доступ до квартири. В той час як питання доступу до квартири жодним чином не стосується відповіді на пропозицію, щодо викупу у ОСОБА_3 частки квартири.
При укладенні Договору дарування частки квартири від 15.12.2023 зареєстрований в реєстрі за №3889 ОСОБА_3 була обізнана, що норма жилої площі на одну особу повинна становити не менше 13.65 кв.м. Також була обізнана про розмір частки житлової площі у квадратних метрах – 8,075 кв.м, та що такий розмір є менший за мінімальний поріг житлової площі на одну особу - 13,65 кв.м. Отже, у порівнянні з часткою, яка належить ОСОБА_2 , а саме 15/20 частки квартири, ОСОБА_3 володіє незначною часткою квартири, яка не може бути виділена в натурі. 
Зазначає, що у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: батько відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідний брат відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначена інформація була добре відома ОСОБА_3 та ОСОБА_5 яка подарувала ОСОБА_3 свою частку права власності, адже при укладенні договору дарування за запитом нотаріуса була виготовлена довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Тобто знаючи про факт проживання батька ОСОБА_2 та рідного брата останньої ОСОБА_3 погоджується укласти договір дарування та будучі абсолютно сторонньою особою для ОСОБА_2 та її близьких родичів є неможливим спільне користування. Факт реєстрації підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщення осіб від 15.12.2023.
Відповідно до технічного паспорту від 25.06.2018 реєстровий №П-6-14037 квартира АДРЕСА_1 має наступні технічні характеристики: квартира посімейного заселення розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 32.3 кв.м, у тому числі 1-а кімната 13,8 кв.м, 2-а кімната 18,5 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, вбиральні1,6 кв.м, ванної кімнати площею 3,1 кв.м, коридору10,3 кв.м. Квартира обладнана балконом 3,5 кв.м. Загальна площа квартири 56,8 кв.м. Висота приміщень 2,91 кв.м. 
Спірна двокімнатна квартира має один вихід та один вхід, одну систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо. Одна із кімнат має площу 13,8 кв.м, друга 18,5 кв.м, загальна житлова площа 32.3 кв.м., що унеможливлює проживання двох зареєстрованих дорослих чоловіків та ОСОБА_3 на цій площі. Крім того, як вище вказувалося розмір частки ОСОБА_3 в квадратних метрах становить – 8,075 кв.м житлової. Крім того, виділити окрему частину власності в натурі квартири не дозволяють й технічні характеристики житла. Неможливо надати кожному власнику окремий санвузол та вхід до квартири. Крім того, коридор, санвузол та кухня лишаються у загальному користуванні. Таким чином, квартиру АДРЕСА_1 розділити в натурі між власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно їх часток є неможливим. Оскільки поділ в натурі без втрати функціонального призначення між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 згідно їх часток є неможливим, відповідно квартира є неподільною річчю.
Відповідно до ст. 47 ЖК України передбачено, що норма жилої площі на одну особу повинна становити не менше 13.65 кв.м. Якщо перевести частки квартири у квадратні метри, то частка ОСОБА_3 є незначною та становить 8,075 кв.м житлової площі або 14,2 кв.м загальної площі. Вона не відповідає площі жодної із житлових кімнат. Тобто навіть при розгляді питання щодо вселення ОСОБА_3 то виділити у користування їй якусь окрему кімнату є неможливим, виходячи із розміру її частки, адже частка 5/20, яка на праві власності належить позивачу, є незначною. 
У власності сім`ї ОСОБА_3 перебуває інше майно окрім частки в спірній квартирі, ОСОБА_3 не буде завдано істотної шкоди, оскільки вона отримує грошові кошти, які будуть внесені після проведення експертизи на депозит суду, за свою частку в квартирі та вона та її сім`я володіє іншим житлом.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №368706136 від 06.03.2024 право спільної часткової власності на 5/20 на квартиру квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору дарування №3889 від 15.12.2023. 
Згідно пунктом 4 договору дарування, ринкова вартість вказаної частки квартири згідно Звіту про оцінку майна, пароль пошуку Звіту ДГИФОЕ436084, дата оцінки 15 грудня 2023 року, виданого ФОЩІЗ ОСОБА_8 , становить 219 486,77 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесяті шість) гривень 77 копійок. А сторони оцінили дарунок у 220 000,00 (двісті двадцять тисяч) гривень 00 копійок, пункт 3 договору дарування.
Як вище вказувалося ОСОБА_3 набула право власності під час розгляду цивільної справи №639/5897/23 за безоплатним договором. В той час, як попередньому власнику частки в квартирі, так і ОСОБА_3 пропонували викупити 5/20 частки квартир за реальною ринковою ціною та навіть більше. 
Тобто ОСОБА_3 не витратила жодних коштів на придбання права спільної часткової власності на 5/20 у спірній квартирі, а на даний час ОСОБА_3 пропонувалося та пропонується викупити її частку у квартирі за ринковою вартістю, отже ОСОБА_3 отримає тільки прибуток, їй та її сім`ї не буде завдано жодної істотної шкоди з урахуванням обставин даної справи.
Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про призначення судово будівельної експертизи та одним з питань є: «Чи можливий поділ квартири АДРЕСА_1 в натурі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно їх часток, якщо так зазначити можливі варіанти розподілу зазначеної квартири?». Тобто вище зазначеним доводить, що частка ОСОБА_3 є незначною та крім цього, суду будуть надані докази, що частка ОСОБА_3 не може бути виділена в натурі.
Одночасно із позовною заявою адвокатом Крижановським М.В. подано клопотання про призначення у цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою суду від 02 червня 2025 року заяву представникапозивача ОСОБА_2 - адвоката Крижановського Миколи Валентиновича про забезпечення позову - задоволено.
Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо 5/20 частки квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: 1755912663101, яка належить ОСОБА_3 до набрання рішенням законної сили.
Ухвалою суду від 02 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.
12 серпня 2025 року представником відповідача Грайворонсьим І.В. в системі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог, судві витрати покласти на позивачку. 
З позовом не згодні, вважають, що частка у праві власності на спірну квартиру ОСОБА_3 не є незначною, а їй самій на праві особистої приватної власності належить тільки спірна частка, відтак підстави для її позбавлення відсутні, оскільки це призведе до істотного порушення прав відповідачки. 
Зазначає, що ОСОБА_3 набула у дар 5/20 часток у праві власності на квартиру як давня знайома (подруга) ОСОБА_5 , що опинилась в край складних життєвих умовах та внаслідок збройної агресії російської федерації позбавлена свого місця проживання в селі Цупівка Дергачівського району Харківської області. Не маючи у особистій власності житлової нерухомості та можливості тривалий час винаймати житло у відносно безпечному місті Харкові, вона звернулась до подруги за допомогою. ОСОБА_5 , перебуваючи в здоровому розумі та ясній свідомості, в грудні 2023 року подарувала свою частку ОСОБА_3 з тим, щоб та могла заселитися та проживати в цій квартирі. Слід зазначити, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не мала ні заснованих на довірі обіцянок, ні зобов`язань перед позивачкою щодо спірної частки. На час вчинення договору дарування спірна частка не була обтяжена правами вимоги інших осіб, в тому числі позивачки, не перебувала під приватним чи публічним обтяженням, а воля сторін правочину дарування була направлена на реальне настання обумовлених ним правових наслідків у вигляді намагань обдаровуваної заселитися в квартиру, що підтверджується також висновками судів у справі № 639/419/24 та фактом розгляду справи 639/45/24 (про вселення). 
Натомість поведінка позивачки не відповідала та не відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості, оскільки ОСОБА_2 чинить пасивні перешкоди у вселенні ОСОБА_3 в спірну квартиру, що підтверджується фактом розгляду справи № 639/45/24 про вселення. 
В судових засіданнях Новобаварського районного суду м. Харкова в межах справи № 639/419/24 справи суд першої інстанції дійсно надав можливість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знайти компроміс щодо вирішення долі спірної частки, але обов`язковою умовою для цього було визначено надання доступу ОСОБА_3 до спірної квартири з метою огляду її стану, визначення дійсної вартості та, можливо, формування зваженої зворотної пропозиції з викупу частки позивачки (15/20) частини у праві власності на квартиру. Зустрічна пропозиція з боку ОСОБА_3 (щодо викупу частки позивачки 15/20) була сформована як виключна міра для врегулювання спору, оскільки викуп позивачкою у неї набутої в дар частки за вартістю договору дарування позбавлене сенсу, оскільки за таку ціну ОСОБА_3 не зможе придбати повноцінне ізольоване житло, а міняти те, що вже в неї є на таке саме рівноцінне житло не має сенсу. В той час як запозичення грошових коштів ОСОБА_3 для викупу частки позивачки можливо тільки за умови передання в заставу єдиного ліквідного майна що у неї є - набутої в дар спірної частки в праві власності на квартиру. 
Позивачка доступ до квартири ОСОБА_3 не надала, від зустрічної пропозиції зворотного викупу своєї частки відмовилась. Це означає, що у спірних відносинах позивачка в будь-який спосіб намагається відібрати 5/20 спірної квартири спочатку у ОСОБА_5 , а тепер у відповідачки. В той же час не знаходять свого підтвердження доводи позивачки про намір ОСОБА_5 укласти договір дарування на шкоду інтересам ОСОБА_2 .
Проте ОСОБА_3 навіть ще не всилилась в спірну квартиру, тому не піднімалось питання щодо визначення часток співвласників в натурі. ОСОБА_3 не порушує/не здійснює дій щодо невизнання чи оспорювання прав позивачки, а намагається вселитися в набуте в дар житло, тобто реалізувати свої гарантовані Конституцією України та Цивільним кодексом України права на житло та інші права співвласника. Тому вважаємо, що доводи позивачки зводяться не до обгрунтування її порушеного чи невизнаного права, а до фантазування щодо порушення/невизнання її гіпотетичного права співвласника щодо неможливості користуватися своєї часткою в натурі. Весь позов сформований через призму неможливості спільного проживання. Проте позивачка на даний час не проживає в Україні та не користується своєю часткою в спірній квартирі.
Позивачка посилається на відомості ДРРПНМ про те, що окрім спірної частки, ОСОБА_3 на праві часткової власності належить 1/3 житлового будинку АДРЕСА_3 . Відповідачка не заперечує проти факту оформлення за нею 1/3 у праві власності на згаданий будинок у порядку спадкування. Але з 2022 по 2025 роки прикордонне з державою-агресоркою рф селище Козача Лопань у Харківській області зазнає регулярних обстрілів з боку російських військ. Особливо інтенсивними були обстріли протягом 2023-2025 років, зокрема, із застосуванням авіабомб та дронів. Органами місцевої влади фіксуються пошкодження будинків, лінії електропередачі та загибель цивільного населення.
Посилання позивачки на наявність у ОСОБА_3 частки в частині будинку її чоловіка ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 також не свідчить про забезпеченість житлом саме ОСОБА_3 з огляду на перебування цього майна в особистій власності ОСОБА_9 , як придбаного за сертифікатом взамін знищеного та належного йому на праві особистої приватної власності будинку в АДРЕСА_5 . Так, дійсно 01.05.2024 ОСОБА_9 придбав за договором купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Я.В. Жовніром за р. № 1811 (далі – Договір) частку у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 . За змістом сертифікату та пункту Договору 2.4. Договору будинок придбавається за рахунок житлового сертифікату № ЖС-15.04.2024-5597. Цей сертифікат виданий ОСОБА_9 як компенсація за знищений будинок в АДРЕСА_5 .
Відповідачці належить фактично 1/4 частина у праві власності на спірну квартиру, яка набута за договором дарування, ця частка у праві власності на спірну квартиру є єдиною особистою приватною власністю ОСОБА_3 , що знаходиться в умовно безпечному в порівнянні з прифронтовим селищем Козача Лопань населеному пункті - в м. Харкові. Припинення права власності на цю частку завдасть відповідачці істотну шкоду. Частки в даній квартирі є ідеальними (не виділені в натурі), позивачка в ній не мешкає, доказів неможливості спільного проживання позивачка не надає, обмежившись лише загальними роздумами в частині порушення її права. Тому вважаю, що на даний час є передчасним висновок про порушення/невизнання чи оспорювання прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до Суду. Добросовісність та підставність набуття відповідачкою у власність спірної частки підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили у справі № 639/419/24.
Проти проведення експертизи щодо можливості поділу – заперечуємо, оскільки сторони справи в даній квартирі не мешкають, тому встановлення варіантів поділу з можливістю виділу в натурі кожному співвласнику його частки на наше переконання є передчасним.
22 серпня 2025 року представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив, відповідно до якого просив відзив відповідача ОСОБА_3 – адвоката Грайворонського І.В. повернути без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників – задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 всі понесені судові витрати (судовий збір, витрати на проведення експертизи, витрати на професійну правничу допомогу). 
При укладенні Договору дарування частки квартири від 15.12.2023 зареєстрований в реєстрі за №3889 ОСОБА_3 була обізнана, що норма жилої площі на одну особу повинна становити не менше 13.65 кв.м. Також була обізнана про розмір частки житлової площі у квадратних метрах – 8,075 кв.м, та що такий розмір є менший за мінімальний поріг житлової площі на одну особу - 13,65 кв.м. Крім того, була обізнана, що в квартирі є зареєстровані особи.
у порівнянні з часткою, яка належить ОСОБА_2 , а саме 15/20 частки квартири, ОСОБА_3 володіє незначною часткою квартири, яка не може бути виділена в натурі, встановлення порядку користування є також фактично не можливим, адже частка ОСОБА_3 не відповідає жодній із кімнат квартири та тим більше у квартирі зареєстровано та проживають два чоловіки, які не є родичами ОСОБА_3 . 
Також, є не зрозумілим та не логічним навіщо ОСОБА_3 намагається вселитися до квартири де зареєстровано та проживає два чоловіки, які не є родичами останньої, які ведуть спільний побут та позивач є членом їх сім`ї. В той час коли ОСОБА_3 має чоловіка, має де проживати, її чоловіку належить на праві власності, та має вести спільний побут та господарство саме зі своїм чоловіком, а не зі сторонніми чоловіками, які не є її сім`єю.
ОСОБА_3 належить на праві власності частка домоволодіння та її чоловік ОСОБА_3 має у власності нерухомість, ОСОБА_3 за частку в спірній квартирі, до якої вона не має жодного відношення та не мешкала там жодного дня, не сплачувала комунальні послуги, не робила поточний ремонт та інше, отримає кошти. 
Тобто ОСОБА_3 не витративши жодних коштів на придбання частки у спірній квартирі, отримає ринкову вартість своєї частки інакше кажучи отримає лише прибуток – кошти. Слід зазначити, що за подібні кошти можливо придбати будинок у безпечному місці неподалік міста Харкова, на такій же відстані від міста як і село Цупівка.
Вважаємо, що жодної шкоди відповідачці чи її членам сім`ї завдано не буде, а вона та її сім`я лише отримають прибуток. 
Окремої уваги заслуговує посилання представника відповідача, про те, що селище Козача Лопань у Харківській області зазнає регулярних обстрілів. Загально відомим є факт, що з боку росії відносно України ведеться повномасштабна війна. Представник відповідача говорить про обстріли селище Козача Лопань нібито так, що окрім зазначеного населеного пункту інша територія України не зазнає нищівних руйнувань. Всім відомо, яких обстрілів зазнає місто Харків та інші населені пункти країни та відповідно у зв`язку з повномасштабною війною на території України не має жодного безпечного місця. А тому посилання у відзиві на ст. 3 Конституції України, у ситуації яка склалась у зв`язку з війною є недоречним.
З приводу виїзду позивачки за межі країни, вважаємо, що інформація про пересування позивача не є предметом розгляду даної справи, адже позивач в силу закону має право свободу пересування, як на території України так і за її межами. Відповідно інформація про перетни державного кордону у даній справі не має жодного відношення до предмету спору. Таким чином, стороною відповідача, не доведено, як особиста інформація про пересування позивача має хоча б якесь відношення до справи та є необхідною для належного та об`єктивного розгляду справи.
Вважає, що аргументи викладені у відзиві представником відповідача, не спростовують доводів позовної заяви, відзив є необґрунтованим та взагалі представник відповідача не дотримався порядку надсилання відзиву на позовну заяву, не надав належні та допустимі докази у підтвердження надсилання відзиву учасникам справи, а тому відзив повинен бути повернутий без розгляду.
Заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. є не співмірними, завищеними та не підтвердженими жодними належними і допустимими доказами.
Між позивачем ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Крижановський та партнери» було укладено Договір про надання правничої допомоги №13/23 від «22» червня 2023. Згідно п. 1.1. Додаткової угоди від 30.04.2025 до Договору №13/23 від «22» червня 2023, вартість правової допомоги (гонорар) у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень сплачується Клієнтом за ознайомлення з документами, підготовку позовної заяви до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, подання її до Новобаварського районного суду м. Харкова, складання інших процесуальних документів та супроводження даної справи у суді першої інстанції. Сума вартості правової допомоги може бути внесена Клієнтом частинами, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня прийняття судом першої інстанції остаточного рішення по справі. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу визначені п. 1.1. Додаткової угоди повинні бути сплачені згідно строку визначеного у Додатковій угоді.
27 серпня 2025 року в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заперечення, в якому просить відмовити в позові. 
28 серпня 2025 року представник позивача – адвокат Крижановський М.В. подав заяву в якій просив залучити в якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Ухвалою суду від 28.08.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Крижановського Миколи Валентиновича про залучення до участі у справі третьої особи - задоволено.
Залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників в якості третьої осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
24 вересня 2025 року черз канцелярію суду третьою особою ОСОБА_6 подано письмове пояснення. ОСОБА_6 зазначає, що в спірній квартирі мешкає з батьком майже все життя. Є хворою людиною та має серйозні невиліковні хвороби. Те що його старша сестра ОСОБА_10 подарувала свою частку квартири не знайомій людині є не зрозумілим, та шкодить сім`ї.
Позовні вимоги сестри ОСОБА_11 підтримує, просить задовольнити, розгляд справи провести без його участі.
24 вересня 2025 року ОСОБА_4 подав письмові пояснення. Зазначив, що він є батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .. У спірній квартирі мешкає з 1959 року, в ній народились і діти. У 1999 році всі члени сім`ї взіли участь у приватизації та стали співвласниками. Питання про квартиру старша донька ОСОБА_12 підняла майже на дев`ятий день після смерті дружини ОСОБА_13 , її мати. Поведінка старшої доньки стала великим стресом, що призвело до погірщення здоров`я. Зауважив, що син ОСОБА_14 має ВІЛ, вірусний гепатит, в зв`язку з чим має проживати в окремій кімнаті, як проживати в одній кімнаті з чужою сім`єю уявлення не має. 
Позовні вимоги доньки ОСОБА_2 пдітримав, просив задовольнити, розгляд справи провести в його відсутність. 
Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Крижановського Миколи Валентиновича про призначення судової експертизи - задоволено.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників судову комплексну будівельно-технічну, оціночно-будівельну експертизу. 
Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34.), попередивши експертів про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
23.02.2026 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта №СЕ-19/121-25/27120, складений 05.02.2026 року, разом з матеріалами зазначеної цивільної справи. 
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Призначено підготовче судове засідання.
Як вбачається з долученої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Після обговорення питання, суд постановив ухвалу, без складання окремого документу – про виключення з числа третіх осіб ОСОБА_6 .
06 квітня 2026 року в системі «Електронний суд» сформовано клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Грайворонського І.В. про долучення доказів. 
06 квітня 2026 року в системі «Електронний суд» сформована заява представника відповідача ОСОБА_15 про виклик в якості свідка ОСОБА_16 , 1963 року народження, яка може підтвердити обставини не проживання позивачки та третіх осіб в спірній квартирі. 
Крім того 06 квітня 2026 року в системі «Електронний суд» сформована заява представника відповідача ОСОБА_15 про витребування доказів, відповідно до якої просив суд витребувати від Державної прикордонної служби України документ із відомостями про перетин державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в обох напрямках за весь час.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про виклик свідка від 06.04.2026. Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про долучення доказів від 06.04.2026. Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. Долучити до матерів справи №639/3680/25 копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 та копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 . Зазначив, що позивачем внесена 476285,43 грн на депозитний рахунок, копії квитанцій додав.
Представник відповідача наполягав на задоволені клопотань, не заперечував проти виключення третьої особи та закриття провадження у справі та призначенні до розгляду.
Суд розглянувши клопотання про витребування доказів, виклик свідка та долучення доказів постановив ухвали по кожному окрему клопотанню, без складання окремого документу – якими відмовив їх задоволенні.. Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, наголошував, що припинення права власності ОСОБА_17 на 5/20 частки квартири не призведе до іститних порушень її прав, оскільки частка є незначною, неподільною, отримано безкоштовано за договором дарування, та отримає компенсацію у розмірі 476285,43 грн. 
Представник відповідача ОСОБА_15 заперечував проти задоволення позивних вимог, надавши пояснення аналогічні викладениму відзиві та запереченні на відповідь на відзив. 
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі.
Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 56.8 кв.м., житлова площа 32.3 кв.м., опис 2-х кімнатна перебуває у спільній частковій власності, ОСОБА_2 належить 15/20, ОСОБА_3 – 5/20, що підтверджується інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 368706136 від 06.03.2024 (а.с. 25).
Крім того, долучено копію договору дарування від 15.12.2023 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською І.І., зареєстровано в реєстрі №3889, відповідно до якого ОСОБА_5 передала безоплатно (подарувала) 5/20 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 прийняла цей дарунок (а.с.40).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.12.2023 за адресою АДРЕСА_6 зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виконаного 25.06.2018, замовник ОСОБА_2 . Квартира посімейного заселення розташована на 4 поверсі 5 поверхової будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 32,3 кв.м, у тому числі 1-а кімната 13,8 кв.м., 2-а кімната 18,5 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, вбиральні 1,6 кв.м, ванної кімнати площею 3,1 кв.м. коридору 10,3 кв.м. Квартира обладнана балконом 3,5 кв.м. Загальна площа квартири 56,8 кв.м. Висота приміщень 2, 91 м. Загальні відомості про будинок: матеріал зовнішніх стін цегла, матеріал перекриття з/бетон (а.с. 46-47).
Відповідно до Відповіді №1439015 від 02.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована з 16.09.1999 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 77).
Згідно довідки від 12.05.2023 №6329-5002758858 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою АДРЕСА_7 (а.с. 45). 
На підтвердження досудового врегулювання спору позивачем долучено заяву-пропозицію про укладання договору купівлі-продажу частки квартири від 07.03.2025, яка надіслана на адресу: АДРЕСА_7 та отримана ОСОБА_3 14.03.2025 (а.с. 28-37).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №423520155 від 21.04.2025 вбачається, що ОСОБА_3 житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 на праві спільній часткової власності в розмірі 1/3 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1-367, виданий 31.03.2025 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. (а.с. 27, 140).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №361593522 від 11.01.2024, копії рішення №186 від 11.06.1996 Прудянської селищної ради та свідоцтва на право особистої власності від 11.06.1996 об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_8 ) є житловим будинком. Який належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності від 11.06.1996, виданого Виконком Прудянської селищної ради (а.с. 137, 138-139). 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 428004776 від 21.05.2025, ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності належить 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_4 . Право власності на зазначений будинок виникло у ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу №1810 від 01.05.2024 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Я.В.. (а.с. 39).
Сторона відповідача не заперечувала, що чоловік ОСОБА_3 придбав будинку, проте зазначив, що майно придбано за рахунок житлового сертифікату № ЖС-15.04.2024-5597. Цей сертифікат виданий ОСОБА_9 як компенсація за знищений будинок в АДРЕСА_5 , що підтверджується копією договору від 01.05.2024 купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Я.В. Жовніром за р. № 1811, та житловим сертифікатом (а.с. 130 -136). 
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами першою, другою статті 319 ЦК Українив становлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. 
У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:
1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;
2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування майном є неможливим;
4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2025 року у справі № 464/2779/22 визначено правовий висновок. Що стаття 365 ЦК України передбачає реалізацію права співвласників на припинення права власності одного із співвласників на його частку в спільному майні за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але можуть бути застосовані за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Таким чином, при вирішенні позову, пред`явленого на підставі статті 365 ЦК України, визначальним для прийняття судом рішення є встановлення обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не завдасть шкоди особі, право власності на частку якої припиняється, а визначення істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику, право якого припиняється, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи і технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.
Таке тлумачення відповідає сталій судовій практиці щодо застосування статті 365 ЦК України про примусове припинення частки у спільному майні, що викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 219/1551/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 524/2579/18, від 29 січня 2021 року у справі № 629/511/17, від 24 листопада 2021 року у справі № 754/16751/18.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 344/120/16 та у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16.
У постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18), від 01 червня 2023 року у справі № 344/2399/21 (провадження № 61-1592св23), від 11 грудня 2023 року у справі № 442/7979/21 (провадження № 61-3161св23), від 10 січня 2024 року у справі № 344/6767/14-ц (провадження № 61-6980св22) зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.
Верховний Суд України у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15 вказав, що у справі за позовом одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачеві частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники-відповідачі; чи сплачують інші співвласники, які володіють та користуються майном, матеріальну компенсацію позивачеві за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію у рахунок визнання за ними права власності на спільне майно, та чи не становитиме це для них надмірний тягар. У цій справі також було заявлено вимогу про визнання права власності.
Слід також зазначити, що правомірність дій суду при встановленні вказаних вище обставин оцінюється з точки зору відповідності принципу об`єктивності і неупередженості, диспозитивності цивільного судочинства, завданням та основним засадам цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що ОСОБА_3 має у прав власності 1/3 частку будинку, проте там не проживає з підстав небезпеки внаслідок бойових дій, оскільки с. Качача Лопань. Також встановлено, що відповідач мала зареєстроване місце проживання в будинку АДРЕСА_5 , який належав ії чоловіку ОСОБА_9 . 
Зазначений будинок був знищений, внаслідок чого чоловіком придбано за договором купівлі-продажу, частку у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 . Зазначене вказує, що сім`я відповідача мають у власності житло, в спірній квартирі вона не мешкала, з мешканцями квартири родинних зв`язків не має.
Отже зазначена частка в спірній квартирі не є єдиним житлом відповідача в розумінні приписів статті 8 Конвенції.
З матеріалів справи вбачається, що розмір частки ОСОБА_3 у праві власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 становить 5/20 часток, тобто, 25% від загальної площі спірного об`єкта нерухомого майна, проте слід зауважити, що загальна площа складає 56.8 кв.м., житлова площа квартири складає 32.3 кв.м..
Згідно висновку експерта судової експерта № СЕ-19/121-25/27120:
- Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 на час проведення експертизи складає 1 905 142,00 грн. (один мільйон дев`ятсот п`ять тисяч сто сорок дві гривні 00 коп.) без ПДВ. 
- Ринкова вартість 5/20 часток квартири АДРЕСА_1 на час проведення експертизи складає 476 285,43 грн (чотириста сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 43 коп.) без ПДВ. 
- Відповідно до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва розділити квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників, ОСОБА_2 належить 15/20 часток, ОСОБА_3 – 5/20 часток, технічно неможливо. 
- Відповідно до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва виділити в натурі 5/20 часток квартири АДРЕСА_1 технічно неможливо. 
Зазначений висновок підтверджує факт того, що квартира АДРЕСА_1 є неподільною та 5/20 часток на які припадала 8,075 кв.м житлової площі або 14,2 кв.м загальної площі не може бути виділено в натурі.
Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
На виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України, позивачем було сплачено на депозитний рахунок грошову суму у розмірі:
- 176285,43 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607979441.1 від 07.04.2026;
- 300 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607077007.1 від 06.04.2026 року.
Загальний розмір сплаченої позивачем суми грошових коштів на депозитний рахунок становить 476285,43 гривень.
Зазначене свідчить про те, що позивачкою виконано вимоги ч.2 ст.365 ЦК України у повному обсязі.
У постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16 Верховний Суд України погодився із висновками колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 13 липня 2016 року, зокрема щодо наявності підстав для припинення права спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, визнання за позивачем права власності на зазначене майно та стягнення на користь відповідача грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку суду. Разом з тим, позовних вимог про визнання права власності на спірну частину нерухомого майна у зазначеній справі заявлено не було.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Аналіз зазначених приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що державний реєстратор одночасно зі здійсненням реєстрації припинення речового права проводить державну реєстрацію набуття відповідного права чи обтяження шляхом виконання судового рішення про одночасне визнання такого речового права або шляхом відновлення попереднього запису про речові права.
Постанова Верховного Суду від 9 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21 містить правові висновки про те, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки.
Зважаючи на наявність трьох із підстав, визначених ст.365 Цивільного кодексу України, зокрема, спірна квартира є неподільною, що є однією підставою, спільне володіння і користування нею є неможливим із наведених вище обставин, припинення права власності відповідача на частку у квартирі не завдасть істотної шкоди її інтересам, частка ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна, що розташований за вищевказаною адресою незначна (становить 25 %), не є житлом відповідача, відсутній родинний зв`язок із співвласником, а сам об`єкт нерухомого майна є неподільним та не може бути виділений в натурі, забезпечена житлом, яке належить їй та її чоловіку на праві власності, беручи до уваги той факт, що позивачкою на виконання положень ч.2 ст.365 ЦК України сплачено на депозитний рахунок суду грошову суму, яка становить ринкову вартість житлових будинків (визначена висновком експерта), суд доходить до висновку про наявність підстав для припинення права власності ОСОБА_3 на 5/20 частку об`єкта нерухомого майна, із подальшим визнанням за ОСОБА_2 права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна та перерахування на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 476285,43 гривень.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ,2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
У відзиві представником відповідача заявлено, що докази понесених витрат будуть надані в строк, визначений законодавством.
На підставі чого, суд вважає необхідним призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та визнання права власності - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_3 на 5/20 часток об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1755912663101, номер відомостей про речове право 52967280.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/20 часток у квартирі АДРЕСА_1 .
Перерахувати ОСОБА_3 , грошову суму у розмірі 476 285 (чотириста сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 43 копійки в якості компенсації вартості 5/20 частки квартири, що сплачена на депозитний рахунок суду відповідно до наступних платіжних інструкцій:
- 176 285,43 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607979441.1 від 07.04.2026;
- 300 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607077007.1 від 06.04.2026 року.
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10 год. 15 хв. на 01 червня 2026 року в приміщенні Новобаварського районного суду м. Харкова. 
Надати стороні відповідача строк до 27 травня 2026 року для надання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ; 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , мешкає як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_10 ;
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстований за адресою: АДРЕСА_11 .
Повний текст рішення складено 22.05.2026.

Суддя С.О. Рубіжний